6. XII. 1913. Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 81 



10. Polygraphus Erichson. 



r Yläpinnan siiomut övat selvästi leveyttään pitemmät. 



Suukilven etureuna leveälti sisäänpäin mutkistunut, sen 



reunusta kiiltävä, enimmäkseen hieman kohollaan. 

 2' Etuselkä hienopisteinen kiiltävä; otsa 



hienopisteisempi kuin seuraavalla la- 



jilla, peitinsiivet tyvireunan takana hieno- 



nystyräiset. Tuntosarvien nuija suhteel- 



lisen pitkä, suippokärkinen. 2.2 — 3 mm 



pitkä. 



Elää kuusessa, joskus männyssä. Hyvin 

 yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Kuva 13. 



17. polygraphus Lin. Polygrophas 

 2" Hyvin edellisen lajin näköinen. Etuselkä ^^ yö''ap 

 karkeapisteinen, miltei himmeä; otsa kar- 

 keapisteisempi; peitinsiipien nystyrät vahvemmat ja sel- 

 vemmät. Peitinsiivissä on suomujen ohessa riveihin 

 järjestyneitä aivan lyhyitä sukasia. Tuntosarvien nuija 

 lyh3'^empi, sen kärki tylpempi. 2.5 — 3 mm pitkä. 



Elää kuusessa. Joks. yleinen kautta alueen; näyttää olevan 

 yleisempi Pohjois- ja Keski-Suomessa kuin etelässä. 



18. pundifrons Thoms. 

 1" Peitinsiipien suomut eivät ole leveyttään pitempiä. Suu- 

 kilven etureuna suora. Tuntosarvien nuija kärjestään 

 pyöristetty. Peitinsiipien tyviosan nystyrät vahvemmat 

 ja selvemmät kuin polygraphiis' eUa.. Etuselkä tiheäpis- 

 teinen, enimmäkseen miltei himmeä. l.s — 2.2 mm pitkä. 

 Elää kuusessa, joskus männyssä. Hyvin yleinen kautta alueen 

 aina Lappiin asti. Täällä suhteellisesti yleisempi kuin etelässä. 



19. subopacus Thoms. 



11. Crypturgus Erichs. 



r Selkäpuoli kiiltävä, miltei kalju. Etuselkä harvapistei- 

 nen; peitinsiivet kiiltäviä; pisteviirut vahvat, kussakin 

 välyksessä rivi selvästi silmiinpistäviä kellanvalkeita 

 pystyssä seisovia sukamaisia karvoja. Pisteviirujen pis- 

 teet ympyriäiset. l.i — 1.4 mm pitkä. 



6 



