86 Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 6. XII. 1913. 



18. Pityophthorus Eichhoff. 



Peitinsiipien alaspäin kaartuneessa kärkiosassa ulkopuo- 

 lella sisäreunan uurretta yksinäisiä pieneen nystyrään kiin- 

 nitettyjä pitkiä sukia. Ruumis pitkä, kapea, tasapaksu. Etu- 

 selkä leveytensä pituinen, kärkeä kohti vain hieman kape- 

 neva. Peitinsiivet 2 ^3 kertaa leveytensä pituiset, niiden kärki 

 sisäreunan kohdalla kulmikkaasti venynyt. Kiiltävä, musta 

 tai ruskea, peitinsiivet kärkeen päin tavallisesti vaaleammat. 

 Koiraksen samoin kuin naaraksenkin otsassa suhteellisen 

 lyhyt ja harva keltainen karvapeite. 1 — 1.5 mm pitkä. 



Elää pienissä kuusissa. Joks. harvinainen, mutta levinnyt yli koko 

 alueen Lappiin asti. 



33. lennicus Eggers. ') 



19. Pityogcnes Bedel. 



r Peitinsiipien peräuurteiden ulkopuolella on koirak- 

 sella kolme terävää keilamasta hammasta, naarak- 

 sella kolme pienempää hammasta. 



2' Ruumis rasvakiiltoinen, peitinsiipien piste- 



viirut epäsäännölliset, kärkeä kohti häl- 



venevät. Koiraksen peräuurteet le- 



veät ja syvät; toinen perähammas joten- 



kin yhtä kaukana ensimäisestä ja kol- 



mannesta hampaasta taikka lähempänä 



kolmatta; kaikki hampaat hieman sisään- 



Kuva 16. Pityo- päin suunnatut. Naaraksella on otsassa 



genes chalcogra- pään etureunan takana suuri syvä ym- 



phus. Koiras. pyriäinen kuoppa. — Mustanruskea, pei- 



') Lähisukuinen tälle on keski-eurooppalainen P. microgrophiis L., 

 joka aikaisempien ilmoitusten inukaan olisi Suomestakin tavattu. \'asta 

 aivan äskettäin on H. Eggers, jolle ölen lähettänyt meikäläiset Pityo- 

 phthorus'et tarkastettaviksi, minulle kirjeessä antamiensa tietojen mu- 

 kaan, erottanut P.fennicus'en, ioka paitsi Suomesta on tavattu Heudorfissa 

 Wiirttembergissä, eri lajiksi. P. micrograplnis eroaa tästä m. m. seu- 

 raavissa kohdin: Ruumis on hieman soukempi, peitinsiivet 2 ' 2 kertaa 

 leveytensä pituiset, etuselkä leveyttään hieman pitempi, eteenpäin enem- 



