6. XII. 1913. 



Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 



89 



Elää männyissä, mieluimmin suurissa puissa paksun kaarnan 

 alla. Poikkeustapauksissa ulkomaalaisten tiedonantojen mukaan 

 kuusessa. Joks. harvinainen; levinnyt Etelä-Suomesta Etelä-Lappiin 

 asti. 



„Pikakirjoittaja". {stenographus Duft.) 

 38. sexdentatus Boerner. 



2" Peitinsiipien peräkuopan reunoilla on kummallakin piio- 

 lella 4 hammasta, joista lähinnä viimeinen yleensä on 

 suurin. 



3' Kaikki peräkuopan reunoilla olevat hampaat vapaat; 

 toinen hämmas ei ole suorakulmaisesti sisäänpäin tai- 

 punut; toinen ja kolmas hämmas eivät 

 ole koiraksella tyveltään yhtyneet toi- 

 siinsa; lähinnä viimeinen hämmas on 

 suurin ja koiraksella nuppipäinen. Lä- 

 hinnä isoin laji. 4.2 — 5.5 mm pitkä. 



Elää kuusessa, mieluimmin paksunlaisen kaar- 

 nan alla, sekä kaatuneissa etta pystyissä puissa, 

 poikkeustapauksissa männyssä. Käy usein kä- 

 siksi eläviin puihin ja on hyvin vahingollinen. 

 Hyvin yleinen, levinnyt aina eteläisimpään Lap- 

 piin asti. 



„Kirjanpainaja". 39. typographus Linn. 



3" Peräkuopan reunalla oleva toinen hämmas litistynyt ja 

 miltei suorakulmaisesti sisäänpäin kääntyn3^t; koiraksella 

 tämä on tyveltään sulanut yhteen kolmannen hampaan 

 kanssa, jotka molemmat muodostavat yhdessä leveän 

 kaksoishampaan. 3.5 — 4 mm pitkä. 



Elää kuusessa. Harvinainen; tavattu siellä täällä Etelä- ja 

 Keski-Suomessa. 



40. dupiicatus C. Sahlb. 



1" Peitinsiipien liitoksen ja ensimäisen viirun välissä, alas- 

 päin kaartuneen kärkiosan edessä, ei ole hampaita tai 

 nystyröitä. 



4' Peitinsiipien peräkuopan reunalla on kummallakin puo- 

 lella vain 3 vahvaa hammasta, joista kolmas (alin) on 

 suurin, naaraksella yksinkertainen, suippokärkinen, koi- 

 raksella leveämpi, lanttopäinen. Peitinsiipien kärki lii- 

 toksen kohdalla kyhmyksi venynyt. Mustanruskea, pei- 



Kuva 20. Ips 

 typographus. 



