6. XII. 1913. 



Saalas, Suomen kaarnakuoriaiset. 



93 



lisiä tai epäsäännöllisiä emokäytäviä tai -onteloita sekä 



erityisiä toukkakäytäviä ja „kotelokehtoja". 

 3' Emokäytävät säännöllisiä. Kummallakin puolella niitä 



on munakuoppia, joista toukkakäytävät lähtevät. Kukin 



näistä päättyy kotelokehtoon. 

 4' Emokäytävät kulkevat puun pituussuuntaan (ks. 4" ja 4'"). 

 5' Emokäytävä haaraantuma- 



ton, korkeintain toisessa 



päässä aivan lyhyellä sa- 



karalla varustettu. 

 6' Emokäytävä yksinkertai- 



nen, sen toisessa päässä ei 



ole mitään suurempaa laa- 



jennusta tai sakaraa, kor- 



keintaan pieni parittelu- 



kammio. 

 7' Havupuissa: Blastophagus pi- 



niperda (enimmäkseen män- 



nyssä paksun kaarnan alla; 



emokäytävä 7 — 14 cm 



pitkä, 3 — 3 ^/g mm leveä; 



toukkakäytävät hyvin mut- 



kittelevia ja toisiinsa sot- 



keutuneita,suhteellisen pit- 



kiä); Ips sexdenfaius (enim- 

 mäkseen männyissä; emo- 

 käytävä 4 — 5 mm leveä; 



toukkakäytävät suhteelli- 



sen lyhyet ja leveät; ks. myös kohtaa 8'); Ips proximus 



(enimmäkseen männyssä; emokäytävä 2—2 ^2 mm leveä; 



ks. myös kohtaa 6" ja 8'); Ips lypographus (enimmäkseen 



Kuva 25. Blastophagus piniperda'n 



syömäkuvioita männyssä. 



^ 2 luonn. koosta. 



temattomat. Sitäpaitsi övat Crypturgus-laiien syömäkuviot jätetyt pois, 

 syystä etta nämä hyönteiset tavallisesti käyttävät hyväksensä suurem- 

 pien karnakuoriaisten käytäviä, joiden seinämiin ne asettavat munansa 

 ja joista niiden toukkakäytävät lähtevät. Milloin ne tekevät itsenäisiä 

 syömäkuvioita, övat nämä muodoltaan hyvin epämääräisiä; emokäytävät 

 övat epäsäännöllisiä, hyvin kapeita, mutkikkaita ja usein monihaaraisia. 



