166 Sahlberg, Microlepidopterologiska forskningar. 7. III. 1914. 



liam Nyländer^), utgaf tvenne till omfånget små, men 

 innehållsrika af handlingar: Geometridce, Crambidce et Pyralidce 

 Faiinae fennicae samt »Anmärkningar och tillägg till Fin- 

 lands småfjärilfauna". 



Sina exkursionsresor utsträckte Tengström till Olo- 

 netska guvernementet ända förbi Petrosavodsk. Här i ryska 

 Karelens vidsträckta ödemarker, på myrar, i skogar och 

 yppiga lundar, där vegetationen på milslånga sträckor fått 

 stå oberörd af odlarens ingrepp, fann Tengström en syn- 

 nerligen rik och intressant fjärilfauna, en blandning af Nor- 

 dens och Söderns former tillsammans med ett östeuropeiskt 

 element. Med ett mycket rikt byte och nyväckt intresse 

 för sin vetenskap återkom han städse från sina resor, hvilka 

 väsentligen förkofrade hans samling och förökade hans by- 

 tesmaterial. Här fick Tengström äfven en mycket ifrig 

 medarbetare, apotekaren, sedermera forstmästaren och stats- 

 rådet Alexander Giinther, hvilken såsom bekant un- 

 der en lång följd af år lämnat rika och mångsidiga bidrag 

 till kännedomen om Olonets-Karelens fauna och flora. 



Det lifliga intresse Tengström visade för hvarje fö- 

 retag, som afsåg utredandet af vår insektfauna, har lämnat 

 angenäma minnen hos mången yngre naturforskare, hvilken 

 likasom undertecknad haft lyckan sammanträffa med ho- 

 nom. Då fråga var om någon exkursionsresa inom vårt 



') I bref från Paris skrifver denne bl. a.: „I alla fall är jag dig 

 oändligt förbunden, om du torkat bort onödigt klassiskt smink. Att 

 dra fram något för att sätta ett ämne i rörelse, voilå tout. Ske miss- 

 tag och fel, rättar jag dem så godt jag kan vid första tillfälle utan 

 att för mycket skämmas öfver att ha misstagit mig, det är ju mensk- 

 ligt. Så med Additamentum till myrorna och Apes. Enligt min åsigt 

 går uppriktighet och noggrannhet i det faktiska framför allt. Men stan- 

 nar man och petar man vid hvarje småsak i alla dessa oändliga små- 

 heter, kommer man aldrig framåt. Jag tänker således allt såsom förr: 

 bättre något än intet, hellre detta än att uppskjuta för en möjlig full- 

 ändning till en oviss framtid, en fulländning, som alltid är relativ, 

 oftast omöjlig. Därför tänker jag, att du broder Möns också gör illa 

 däri, om du ej rycker fram med hvad du nu har att tillägga och rätta 

 till dina Fjärilar". 



