I 



176 Montell, Förslag till naturskyddsområde vid Kilpisjaur. 4. IV. 1914. 



hör att hålla rummen varma för de resande, mest frakt- 

 karlar — och smugglare — , som färdas till och från Skibot- j 

 ten. Här förbrukas därför årligen stora mängder ved, hvil- f 

 ken naturligtvis tages så nära stugan som möjligt, med den 

 påföljd att den ena björkdungen efter den andra nedhugges. 

 Redan äro stora sträckor kalhuggna. Till det snabba förö- 

 dandet af björkskogen ha några ripfångare, enligt hvad det j| 

 påstås norrmän från Lyngen-trakten, hvilka af ställets inne- 

 hafvarinna under flera vintrar olofligen hysts, dessutom 

 verksamt bidragit. De ha vid utgillrandet af sina snaror 

 nedhuggit hundratals björkar, hvilka sedan fått ligga kvar 

 och ruttna. 



Vid mitt första besök här uppe, sommaren 1910, frap- 

 perades jag af den frodiga vegetationen vid en fjällbäck 

 helt nära fjällstugan. Höga, vackra björkar och i deras 

 skugga en busk- och örtvegetation, som i yppighet och art- 

 rikedom kunde täfla med den bördigaste åländska löfäng. 

 Nu är denna härlighet ett minne blott. Björkarna ha ned- 

 huggits, och den yppiga flora, som för sin trefnad behöfde 

 björkarnas skugga, har tvinat bort. Sommaren 1912 kommo 

 endast några få arter till blomning, och om några år har 

 den yppiga björkfloran helt och hållet gifvit vika för en 

 torftig risvegetation. Och så kommer det att gå i dalgång 

 efter dalgång, till dess Saanas hela västsluttning förvandlats 

 till den ödsliga, fjällhedliknande rismark, som så mången- 

 städes i fjällen vittnar om människans framfart. Och när 

 det en gång kommit därhän, finnes föga hopp att den sköf- 

 lade björkskogen skall ersättas af en ny, ty fjällbjörken 

 tyckes nästan helt och hållet sakna förmågan att efter ned- 

 huggning föryngra sig genom rot- och stubbskott, och de 

 genom frö tilläfventyrs uppkommande plantorna ha ringa 

 utsikt att stå sig i kampen med Empetrum och andra här- 

 diga risväxter på de för den starka insolationen blottställda 

 sluttningarna. 



Men icke endast Saanas sluttningar hotas af fjällstugans 

 inbyggare. Redan kastas lystna blickar öfver till fjället 

 Malla, som reser sig på andra sidan af Siilaslahti, Kilpis- 



