178 Montell, Förslag till naturskyddsområde vid Kilpisjaur. 4. IV. 1914. 



Af det ofvan anförda torde med all önskvärd tydlighet 

 framgå, att den nuvarande floran i fjällen kring Kilpisjaur 

 helt och hållet kommer att förändra karaktär, ifall den läm- 

 nas åt sitt öde. 



Då denna trakt emellertid är den enda i vårt land, där 

 en rikligare fjällflora existerar, och då genom en lycklig 

 slump ett litet område, och därtill ett synnerligan vackert 

 sådant, nämligen fjället Mallas ost- och sydsluttningar, und- 

 gått förödelsen, får jag föreslå att Sällskapet, ju förr dess 

 bättre, ville utverka fullständig fridlysning för fjället Malla 

 i dess helhet eller åtminstone för dess öst- och sydslutt- 

 ningar med nedanför liggande lågland. 



För att ge ytterligare stöd för mitt förslag vill jag i 

 korthet beskrifva trakten i fråga och dess flora. 



Fjället Malla sträcker sig längs norra stranden af Kilpis- 

 jaur från Siilaslahti i öster till Koltalahti i väster. Det be- 

 står af flera skilda toppar: Kittimalla, med ett om Staubbach 

 i Berner Oberland påminnande vattenfall, Pikkumalla, Siilas- 

 malla o. s. v., af hvilka Siilasmalla, som är den högsta, når 

 745 m öfver hafvet. Sistnämnda topp, den intressantaste af 

 fjällets toppar, stupar brant ned i Siilaslahti. Denna brant, 

 som består af flera afsatser ofvanför hvarandra, är s}^- 

 nerligen rik på sällsynta växter; likaså den dalgång, som 

 skiljer toppen från Pikkumalla, På detta, endast några 

 få hektar mätande område finnes största delen af Kilpis- 

 jaurtraktens flora sammanträngd som i en botanisk trädgård. 

 Jordmånen och läget äro här de bästa möjliga. Berggrun- 

 den består till öfvervägande del af lätt förvittrande skiffrar 

 och dolomit, af hvilka bergartade block och flisor finnas 

 kringspridda öfverallt i dalen, bildande vid fjällets fot mäk- 

 tiga gruslager. Tack vare den ostliga expositionen kvar- 

 ligger snön i bergskrefvorna på denna sida af fjället långt in 

 på eller stundom hela sommaren. Marken håller sig däri- 

 genom fuktig, hvilket naturligtvis äfven bidrager till vege- 

 tationens frodighet. 



Då det ej är min afsikt att här lämna en fullständig 

 förteckning öfver traktens växter, inskränker jag mig till att 



