5. X. 1918. Brenner, Grankottarnas utveckling. 29 



gått till den definitiva bruna eller gulbruna färgen hos de 

 mogna kottarna utom hos den ännu beskärmade kotten, som 

 nu var dunkelgrön. ^) 



Att döma af dessa observationer skulle det direkta sol- 

 ljuset verka blekande eller affärgande på kottarnas gröna 

 färg, förstärkande åter på den bruna, det diffusa ljuset där- 

 emot tvärtom. Då det emellertid gifves granar, som obe- 

 roende af belysningens intensitet städse alstra i friskt till- 

 stånd gröna kottar, om ock litet blekare på solsidan, kan 

 man ej undgå att i den gröna kottefärgen se en hos dessa 

 granar inneboende specifik egenskap. Den bruna färgen 

 synes däremot vara mindre konstant och mera beroende af 

 ljusets styrka. Sålunda kan man på täta rhodocarpa-granars 

 skuggsida anträffa gröna kottar med endast obetydlig brun 

 skiftning på ryggsidans basfjäll. Anmärkningsvärdt är att 

 denna bruna färg, då den, såsom hos de grönfjälliga kot- 

 tarna och på de brunfjälligas buksida, ej täcker hela fjället, 

 hos en del granar (f. hemichlorocarpa) uppträder vid fjällets 

 bas, hos andra (f. mesochlorocarpa) åter i dess spets. 



Såsom komplettering af min i Medd. haft. 43 lämnade 

 uppgift att ekorrar ej bry sig om krokfjällskottar, må här 

 tilläggas att de däremot äro i hög grad begifna på gröna 

 kottar. Den nämnda uppgiften gäller krokfjällskottar med 

 bruna fjäll. Medan dylika kottar såsom hela ligga under 

 trädet, är marken under alldeles invid belägna chlorocarpa- 

 granar betäckt af kottefjäll och fjällösa kotteaxlar. 



Hvad för öfrigt afskärmningen af det direkta solljuset 

 beträffar, synes den på kottarnas utveckling verka hämmande. 



') Denna lilla, ännu den 8 oktober beskärmade dunkelgröna kotte, 

 med tilltryckta fjäll, befriades nämnda dag från sitt skyddande pap- 

 pershölje, med den påföljd att färgen redan efter de två följande 

 regnfria dagarnas förlopp till största delen öfvergått till brun och 

 toppfjällen utböjts. Under hela växtperioden i halfmörker innesluten 

 inom ett mångdubbelt, tätt omhölje, hade denna kotte och i synnerhet 

 dess yngsta fjäll ej kunnat vinna tillräcklig stadga för att tillfylles 

 förmå motstå inverkan af dessa dagars jämförelsevis torra luft. En 

 vecka senare var dess färg slutligen gulbrun, medan de öfriga, tidi- 

 gare rödbruna kottarna på samma träd voro bruna. — (Senare af förf. 

 tillfogadt.) 



