5. X. 1918. Brenner, Några växtabnormiteter. 37 



men redan 2.5 dm högre, vid det tredje ombytet, gör den 

 nya stamdelen en stark båge åt söder och den här afbrutna 

 toppen står nästan upprätt, h varefter, ungefär 21 dm högre, 

 vid det fjärde ombytet stammen gör en stark båge åt norr 

 och den ungefär 2.5 dm vida gamla toppen bibehåller sin 

 lodräta riktning, men för öfrigt är starkt krökt i många buk- 

 ter och oregelbundet förgrenad. Också den nya, högst upp 

 nående toppen, af den nedra delens dubbla längd, är ända 

 till spetsen flerböjd. I sin helhet har trädet en vidunderlig, 

 slingrande form, starkt afstickande från de närstående rak- 

 stammiga, resliga furorna och närmast påminnande om den 

 s. k. tyska tallen. På en annan tall med 12 dm stamomkrets 

 hafva på 26 dm höjd öfver marken två hvarandra motsatta 

 grenar i följd af den primära toppens förlust bågformigt åt 

 hvar sitt håll rest sig uppåt, och den ena af dem, efter att 

 ungefär 25 dm högre upp åter hafva borttorkat, ersatts af 

 en ny bågformig och högre upp S-formig gren, jämte det 

 den andra grenen på sitt håll bildat en annan S-formig topp. 

 Beträffande de dichotypa växtformerna synes det i många 

 fall vara omöjligt att utreda, hvaraf den partiella abnormi- 

 teten härvid förorsakas, såsom då t. ex. hos en fågrenig 

 gran samma gren är till en del fågrenig, till en annan lika 

 gammal del däremot normalt upprepadt tätgrenig, eller en 

 normalt smalbladig Philadelphus-buske oförmodadt på samma 

 gren samtidigt utvecklar både smal- och bredbladiga för- 

 greningar af Ph. coronarius, eller hos en buske med hvit- 

 brokiga blad kvistar uppstå med gröna dylika. Det har väl 

 påståtts, att de hvitfläckiga färgvarieteterna såsom sjukliga 

 abnormiteter skulle under gynnsamma förhållanden återgå 

 till den normala gröna formen, men i sådant fall borde väl 

 växten i sin helhet med alla sina samtidigt utvecklade blad, 

 och ej blott någon liten del däraf influeras af den gynn- 

 samma förändringen. Dessutom har en sådan partiell färg- 

 förändring från den hvitbrokiga till den gröna iakttagits hos 

 en buske af Cornus alba under så underhaltiga näringsför- 

 hållanden, att andra buskar på samma plats samtidigt gått 



