38 Brenner, Några växtabnormiteter. 5. X. 1918. 



under, och äfven den som drabbats af förändringen fört ett 

 tynande lif och delvis borttorkat. 



I andra fall kunde förändringen bero på ympning, såsom 

 då en blodbok på den nedra delen af stammen utvecklar 

 grönbladiga skott, hvarigenom, sedan den rödbladiga öfra 

 delen borttorkat, hela trädet förvandlas till en grönbladig 

 buske. På det af mig observerade en dylik förändring un- 

 derkastade exemplaret kan dock något spår af försiggången 

 ympning ej upptäckas. I detta fall har alltså riktigheten af 

 denna tolkning ej kunnat konstateras. 



I andra fall däremot är orsaken till dichotypin lätt att 

 finna. Som kändt hafva af våra två arter af Linnés Betala 

 alba flere varieteter urskilts på grund af bladens omkrets och 

 tandning samt bladbasens form hos de fullvuxna individerna. 

 Såsom af de nu förevisade exemplaren framgår, kunna dock 

 ganska olika formade och tandade blad förekomma på samma 

 kvist. De blad som under den kalla och torra våren detta 

 år utvecklades på unga träd af B. verrucosa äro små, ägg- 

 runda med rundad till bredt kilformig bas och tämligen lik- 

 formigt enkelsågade med föga utdragen spets, som hos B. 

 odorata, de från den måttligt varma och regniga sensomma- 

 ren härstammande bladen åter stora, hjärtlika, dubbelsågade 

 med utdragen spets, som hos rotskotten af B. verrucosa. 

 En veritabel säsongdimorfism alltså. Under början af som- 

 maren monotyp med af ogynnsamma ekologiska förhållan- 

 den framkallade abnorma blad, under sensommaren dicho- 

 typ med både abnorma och normala blad. På samma sätt 

 kan enligt nu förevisade exemplar B. odorata på försomma- 

 ren vara monotyp med normala B. odorata -h\a.d, och på 

 sensommaren dichotyp med både små odorata- och stora 

 verriicosa-liknande blad. 



Äfven hos barrträden finner man omväxlande, af yttre 

 ekologiska förhållanden beroende kort- och långbarriga års- 

 delar på samma träd. En ung, 2 m hög gran utvecklade 

 sålunda i fjol på den del som öfverskjuter 1 m ofvan mar- 

 ken 2 ä 3 mm långa barr mot 9 ä 10 mm på de af snön 



dade grenarna, och under föregående och detta år på 



