46 R. Palmgren. — Idman. 



deras fridlysta område. Den 27 juli var emellertid den ena 

 ungen försvunnen, och för att om möjligt rädda den 

 andra lät jag isolera densamma och uppföda den inne i små- 

 fågelhuset, där den raskt tillväxte och lofvar godt för fram- 

 tiden. Härmed är sålunda konstaterad en bastard mellan 

 hvittrut och sillmås, Lams glaucus Briinn. 6 X L. fuscus L. $. 



Medicinalrådet G. R. Idman meddelade följande om 

 Svarta och bruna råttan i Tammerfors under de senaste 

 femtio åren. 



Vid ett af Sällskapets möten sistförflutna år lämnade 

 professor T h. S se 1 a n jämte någi^a andra medlemmar data 

 belysande den svarta råttans förekomst och lefnadsvillkor 

 i landet. Såsom i sin mån belysande hithörande förhållan- 

 den kan äfven jag stå till tjänst med ett smärre bidrag, ett 

 bidrag, som visserligen i och för sig icke är af nämnvärd 

 betydelse, men som i sammanhang med andra dylika kanske 

 har det värde, att det förtjänar omnämnas. Mitt bidrag är 

 ägnadt att belysa den kamp för tillvaron som den svarta 

 råttan fört och för särskildt i förhållande till den bruna. 

 Såsom skolpojke i Tammerfors för ungefär 50 år tillbaka 

 roade jag mig jämte kamraterna att fånga råttor å skolgår- 

 den. Såvidt jag nu kan bedöma, voro de af oss fångade 

 råttorna uteslutande svarta. När jag sedermera efter afslu- 

 tade universitetsstudier blef utnämnd till stadsläkare i Tam- 

 merfors, intresserade det mig att af äldre personer taga reda 

 på huru det förhöll sig med förekomsten af de olika råt- 

 torna vid den tidpunkt här nu är fråga om. Enligt sam- 

 stämmiga upplysningar var den svarta råttan då den utan 

 gensägelse allmännaste, ja, flere personer påstodo att den 

 bruna råttan ej alls då ännu förekom å orten. När faran 

 för pestens inträngande i landet från Ryssland i början af 

 1900-talet blef öfverhängande, anslogo stadsfullmäktige på 

 orten på förslag af hälsovårdsnämnden några tusen mark 

 årligen att användas till råttornas utrotande. Råttkriget för- 

 siggick på det primitiva sätt att hälsovårdsnämnden beta- 

 lade 5 — 10 penni för hvarje dödad råtta, som hämtades till 



