72 Håkan Lindberg. För Finland nya skalbaggar. 7. XII. 1918. 



4. Cyrtusa paiixilla Schmidt. Denna art har flere gånger 

 under de senaste åren anträffats av min far, min bror stud. 

 P. H. Lindberg och mig på särskilda ställen inom Lojo. 

 Liksom de övriga arterna av detta släkte lever C. pauxilla 

 i underjordiska svampar och påträffas vanligen under af- 

 tonen genom håvning på öppna gräsbevuxna platser, där den 

 krupit upp i gräset eller flyger omkring strax ovanför marken. 

 Enligt mig tillgänglig litteratur förekommer C. pauxilla i 

 Centraleuropa, nordligast i Ostpreussen och i Danmark. 

 Liksom fallet är med de övriga i detta meddelande om- 

 talade arterna, utgör således fyndorten här i Finland den 

 för arten nordligaste. Från sin närmaste släkting, C. mi- 

 nuta Ahrens., skiljer sig C. pauxilla genom mindre och sma- 

 lare, svagare välvd kropp samt genom halssköldens trub- 

 biga bakvinkel och dess därinvid icke utbuktade bakkant. 



5. Sphaerius acaroides Waltl. Genom fyndet av denna 

 art riktas vårt lands skalbaggsfauna med en ny familj, 

 Sphaeriidae. Min far fann tre individer den 6 juni 1918 

 krypande på bar torvjord invid ett litet kärr på Jalassaari 

 i Lojo. Enligt Jakobsons förut omnämnda arbete, där 

 uppgifter om alla intill år 1910 publicerade fynd äro sam- 

 lade, är arten utbredd från Frankrike och Italien i söder 

 till England, Danmark och Sverige i norr samt i största 

 delen av Ryssland. Grill angiver den från ett par lokaler 

 i sydligaste Sverige. Familjen Sphaeriidae omfattar blott 

 två arter, Sph. acaroides och Sph. hispanicus Matth,, den se- 

 nare känd från Spanien och Sardinien. Karakteriserat ge- 

 nom halvklotformig kropp, är släktet Sphaerius väl skilt 

 från de nära besläktade ptiliiderna, men uppvisar ett ut- 

 seende mycket påminnande om arterna av släktena Clam- 

 bus och Orthoperus. 



6. Monotoma breuicollis Aubé. Genom sållning av löv 

 och förmultnande växtämnen i Botaniska trädgården i Hel- 

 singfors fann jag den 11 november 1914 ett exemplar av 

 en Monotoma-art, som vid examinering befanns vara den 

 från Mellaneuropa kända M. brevicollis Aubé. Från vår van- 

 ligaste form, M. picipes Hbst., lätt åtskild genom saknaden 



