7. XII. 1918. Eklund, Botaniska anteckningar från Utö i Korpo. 101 



upptages av splittrade klippor, i vilkas skuggiga remnor 

 Galium palustre och Cochlearia danica slagit rot. Också 

 här uppträda kärrartade skrevor tämligen rikligt. I en så- 

 dan skreva, vidpass 7 m lång och O.s — l.s m bred, anteck- 

 nade jag följande 23 arter: 



Agrostis alba 

 Carex canescens 

 C. irrigua 

 C. vulgaris 

 Cornus suecica 

 Drosera rotundifolia 

 Epilobium palustre 

 Galium palustre 



Hippuris vulgaris 

 Juncus bufonius 

 J. filiformis 

 Lythrum salicaria 

 Matricaria inodora 

 Montia fontana 

 Oxycoccus palustris 

 Polygonum minus 



Potentilla palustris 

 Rumex acetosa 

 Scirpus palustris 

 Sparganium simplex 

 Spiraea Ulmaria 

 Vaccinium uliginosum 

 Viola palustris 



Genast faller i ögonen, att somliga sällsynta växtarter 

 spritt sig över så gott som hela ön och uppträda i stor 

 ymnighet. Bland sådana må främst nämnas Silene viscosa 

 och S. nutans, vilka förekomma synnerligen rikligt och 

 tyckas trivas väl i den sandblandade jord och på de torra 

 lokaler, som stå dem till buds. Dock bör här nämnas, att 

 Silene viscosa på de torraste lokalerna i öns inre är låg- 

 växt med relativt små, starkare vågiga och i gulbrunt skif- 

 tande blad. Blommorna äro däremot av normal storlek. Å 

 en mycket torr lokal i öns inre fann jag några få, små 

 exemplar Cuscuta europaea parasiterande på Galium verum. 



Växtligheten i Utöns norra del är starkt påverkad av 

 människan, ty här är byn belägen och här var det ryssarna 

 huserade värst. Deras verksamhet och anskaffningen av 

 material för fästningsbygget från andra orter har Utö helt 

 säkert att tacka för en och annan för dess flora ursprung- 

 ligen främmande ruderatväxt, såsom Echinospermum lappula 

 och Melilotus albus, vilka förekomma ytterst sparsamt (1 ex. 

 av vardera arten) tillsammans med de yppigt växande och 

 sig allt mera utbredande Sisymbrium Sophia, Lychnis alba 

 (som visar tendens att anlägga röda kronblad), Lepidium 

 ruderale, Asperugo procumbens etc. 



Synnerligen verksamt ha ryssarnas smalspåriga järn- 



