244 Varapuheenjohtajan vuosikertomus. 13. V. 1919. 



nykyisen eläinmorfologian mestaria kunnioitti P. aina suu- 

 rena opettajanaan. Kouluutettuna tämän kriitilliseen morfo- 

 logis-genetiseen tarkastelutapaan julkaisi Palmen kaksi tut- 

 kimusta hyönteisten vertailevan anatomian alalta, nimittäin 

 „Zur Morphologie des Tracheensystems" 1877, ja „Uber paa- 

 rige Ausfiihrungsgänge der Geschlechtsorgane bei Insecten" 

 1884, joista edellinen julkaistiin opinnäytteenä vertailevan 

 anatomian dosentuuria, jälkimäinen zoologian professuuria 

 varten. Ensinmainitussa todistetaan, etta sulettu ilmaputki- 

 losto, jollainen esiintyy vedessä elävillä hyönteistoukilla, ei 

 ole alkuperäinen, vaan juontuu avonaisestapäätyypistä, jälki- 

 mäisessä, etta hyönteisten sukutiehyeitten pariton pääteosa 

 on syntynyt sekundäärisesti ja fylogenetisesti kehittynyt 

 parillisista johdattamista. Näissä teoksissa esiintyy huomat- 

 tavana erikoispiirteenä tekijän tarkoituksestaan tietoinen 

 kysymysten käsittely, terävät käsitemääräykset ja metodinen 

 menettelytapa. 



Mainitulla ulkomaanmatkalla kävi Palmen erinäisissä 

 Saksan, Sveitsin, pohjois-Italian ja Itävallan paikoissa sekä 

 oleskeli pitemmän aikaa Neapelissa ja Messinassa tutkiakseen 

 ja kerätäkseen merieläimiä leikkelymateriaaliksi akateemista 

 opetusta varten. 



Tällä tavoin valmistautuneena tutkijana ja yliopistolli- 

 sena opettajana saattoi Palmen kehityshistoriallisen (geneti- 

 sen) katsantotavan voittoon maassamme. Hän uudisti läpi- 

 kohtaisesti eläintieteen opetuksen yliopistossa, otti käytäntöön 

 käytännölliset leikkelykurssit ja sai toimeen tähän tarkoituk- 

 seen tarpeellisen zootomisen laitoksen, järjesti niinikään 

 mikroskopeerauskursseja ja erikoisia merieläimiä käsittäviä 

 opintokokoelmia opetustarpeita varten. Luennoissaan esiin- 

 toi hän alati vertailevan anatomian tarjoamia näkökohtia. 



Mutta muullakin tavoin vaikutti hän eläintieteellisen tut- 

 kimuksen ja opetuksen hyväksi. Valmistaakseen nuorille 

 eläintieteilijöille tilaisuutta tutkistella vesiorganismeja y. m. 

 ylläpiti hän Espoon Lövöllä n. 12 km länteen Helsingistä 

 vuodesta 1889 tämän vuosisadan alkuun kesälaboratoriota, 

 joka oli järjestetty hanen vuokraamaansa kalastajatupaan. 



