Mötet den 5 oktober 1895. 15 



Hypnum pyrenaicum (Spruce) Lindb., Stereodon fasticjiatum Brid., 

 Neckera pennata (L.) Hedw., Fontinalis dalecarlica Br. eur. 



Rektor A. Arrhenius förevisade exemplar af Linnceaho- 

 recdis med hvita blommor och de flesta blomskaften tre-blom- 

 miga, samt Capsélla bursa pastoris f. apetcda (med kronbladen 

 öfvergångna till ståndare), bägge tagna af student Alexander 

 Luther i Lojo. Den senare formen skall där enligt uppgift ha 

 förekommit ganska talrikt. 



Professor F. Elfving förevisade och öfverlämnade till sam- 

 lingarna exemplar af Littorella lacustris från Taipalsaari samt 

 en form af NympTima alba med ljusröda kronblad från Nää- 

 tälä nära Wiborg, bägge tagna af rektor Hugo Zilliacus. 



Magister I. O. Bergroth förevisade ett uppstoppadt exem- 

 plar af den hos oss sällsynta måsarten Lams ridibundus samt 

 delgaf sina iakttagelser öfver artens förekomst i Helsingfors- 

 trakten sommaren 1895. I medlet och slutet af juni hade skratt- 

 måsen upprepade gånger observerats vid Drumsö i vestra skär- 

 gården. Bland annat sågs ofta en flock på fem å sex indivi- 

 der uppehålla sig vid Alörn, en liten holme nordvest om sagda 

 ö; därstädes var också det förevisade exemplaret skjutet den 

 28 juni. I början af juli sågos några individer i stadens 

 hamnar, såväl Sandviks- som södra hamnen tillsammans med 

 sillmåsar och fiskmåsar. Att arten verkligen denna sommar 

 häckat i trakten af Helsingfors torde kunna anses som säkert, 

 i betraktande af att en hona med trenne flygvuxna ungar den 

 9 juli observerades ytterom Drumsö. Som en förmodan utta- 

 lades, att skrattmåsen i så fall häckat vid den af vidsträckta, 

 sänka ängsmarker omgifna Stor-Hoplax viken, hvarest arten 

 sista gången observerades den 15 juli och därifrån mindre floc- 

 kar ofta syntes komma, tagande sin kosa utåt. Som bekant, 

 föredrager nämligen skrattmåsen, hvilken till en stor del hfnär 

 sig med insekter m. fl. mindre evertebrater, som häckplatser 

 sänka, tufviga ängsmarker eller myrar, hälst vid sött vatten. — 



