o 



Årsmötet den 13 maj 1896. 



Ordföranden, professor J. A. Palmen, afgaf följande års- 

 berättelse: 



Då det nu åter tillkommer mig att lemna en kort sam- 

 manfattning af värt Sällskaps verksamhet under årets lopp, är 

 det med tillfredsställelse jag främst konstaterar, att god sämja 

 fortfarande varit rådande; vid samarbete är ju detta ett väsent- 

 ligt vilkor för att gagneliga resultat må ernås. 



Några väsentliga förändringar, vare sig i Sällskapets yttre 

 eller inre förhållanden, hafva icke inträffat, men väl har en om- 

 sättning af ledamöter egt rum. Vi hafva nämligen att beklaga 

 förlusten af tvenne utländska forskare, hvilkas namn äfven för 

 vårt samfund varit en prydnad. Den 3 september 1895 afled i 

 Stockholm nestor bland den skandinaviska nordens zoologer, pro- 

 fessor Sven Ludvig Loven, hvilken tillhört vår krets sedan 

 år 1867. Född år 1809 egnade han hela sitt långa lif åt forsk- 

 ningens tjänst. Redan år 1826 deltog han med Sven Nilsson 

 uti en naturhistorisk forskningsfärd genom Norge samt besökte 

 senare äfven andra trakter af Skandinavien äfvensom Spetsber- 

 gen. Väl hemmastadd i olika delar af zoologin, valde han 

 studiet af de lägre hafsdjuren till sin lefnadsuppgift, och hans 

 ett hälft århundrade varande verksamhet såsom intendent uti Sven- 

 ska Vetenskaps Akademiens Zoologiska musei afdelning för lägre 

 djur, gjorde densamma vida berömd såsom utomordentligt väl 

 skött och ordnad. Tidt och ofta besökte professor Loven Sve- 

 riges vestkust och organiserade där en arbetsinstitution, som 

 varit af stort inflytande på svenska forskares utbildning. Sina 

 mest omfattande undersökningar egnade han Echinodermerna 



