62 Årsmötet den 13 maj 1896. 



och nedlade resultaten däraf uti framstående verk, utkomna un- 

 der åren 1874, 1883 och 1893. Nämnas bör tillika att han 

 gifvit upphof till djuplodningsundersökningar, och föranledt forsk- 

 ningar om Östersjön samt om reliktfaunan uti insjöar, derige- 

 nom manande fram zoologiska spörjsmål, som gå nära tillsam- 

 mans med en del geologiska. För oss finnar är af särskildt 

 intresse den hithörande frågan om en forntida förbindelse af 

 Östersjöns båda hafsvikar med Hvita hafvet, en fråga som först 

 i våra dagar trädt närmare sin lösning. Mångsidig som for- 

 skare, medborgare och människa, lade den gamle, till det yttre 

 kärfve mannen synbarligen mycken välvilja i dagen, så snart 

 han hade att göra med någon för forskning verkligen intresse- 

 rad. Han afträdde år 1892 från sin arbetspost, bruten till hel- 

 san. Men samvetsgrann till det yttersta lät han sig ännu på 

 dödsbädden angeläget vara att åt vårt samfund skulle återsän- 

 das de originalplanscher af W. v. Wright, som på hans anhål- 

 lan tidigare blifvit för vetenskapligt ändamål lånade till Stock- 

 holm. 



Sällskapet har vidare att beklaga förlusten af ännu en utaf 

 sina utländska ledamöter, doktor Ernst Stitzenberger, som 

 den 27 sistlidne september afled i Gonstanz. De yttre kontu- 

 rerna af hans lefnadsbana äro föga skiftelserika. Han föddes 

 den 14 juni 1827 i Gonstanz, och genomgick sin akademiska 

 studiebana vid Universitetet i Freiburg. Här egnade lian sig 

 åt naturvetenskaperna samt valde medicinen som fackstudium. 

 Sedan detta studium år 1850 afslutats, besökte han universite- 

 ten i Prag och Wien samt slog sig följande år ned uti sin fö- 

 delsestad som praktiserande läkare. Ehuru han tidigt uppträdde 

 som författare på paleontologins och geologins områden, var 

 det dock botaniken som han med förkärlek omfattade. Doktor 

 Stitzenbergers första botaniska arbeten utgjordes af smärre al- 

 gologiska uppsatser, men hans egentliga forskareverksamhet 

 riktades på lichenologins område. Redan 1861 uppkastade han 

 grunddragen af ett eget system öfver lafvarne, och år 1875 ut- 

 gaf han en Index Lichenuyn hyperhoreorum ; bland de öfriga ar- 

 betena framstå de under 1880-talet utgifna öfver schweiziska 



