36 Waorentaus. — Jääskeläinen. 2. XII. 1911. 



on hyvin surkean näköinen, ja ellei sitä erikoisemmin suo- 

 jata, kuoleutuu se varmaankin ennen pitkää. 



Älnus glutinosa L. Elokuiin 3 p:nä 1911 tapasin Uta- 

 järvellä Ahmasjärven itäpuolella olevien soitten reunoilla 

 tervaleppiä. Tervalepän esiint3^minen näillä seuduin ei ole 

 ennen tunnettu, joten löytö siirtää sen pohjoista rajaa sisä- 

 maassa kappaleen matkaa pohjoisemmaksi. 



Ylioppilas Viljo Jääskeläinen esitti 

 Suomelle uuden kalaloisen, 



Crepidostomum farionis (O. F. Miill.), syn. Distomum 

 laureatum Zed. ^), Täta loistrematodia, jota ei tietääkseni 

 naapurimaistammekaan tunneta, tapasin viime kesäna kahden 

 Puntarikoskesta, Höytiäisen laskujoen niskalta ongitun järvi- 

 lohen (Salmo lacustris L.) suolesta, kaikkiaan 3 sukukypsää 

 yksilöä. Loiset sijaitsivat kalojen peräsuolessa ja oli niiden 

 pituus 2 — 3 mm ja leveys 0,5o— 0,52 mm; kuudella lihaksisella 

 haarakkeella varustetun suuimukupin läpimitta oli 0,i4 mm 

 ja vatsaimukupin 0,i8 mm. Ovaalisten munien läpimitta oli 

 0,024 — 0,032 mm. Tämä trematodi on Saksassa tunnettu yksi- 

 omattain lohikalojen suoliloisena, enemmän harvinaisena. Ja 

 ettei se meilläkään liene aivan yleinen lohien sisäloinen to- 

 distanee se, etten Höytiäisestä ja Puntarikoskesta saaduista 

 ja tutkimistani 27:stä lohiyksilöstä tavannut sitä kuin kahden 

 kålan suolesta (eli siis noin 7 *^ o^ll^)- Näiden 2 lohen suoli- 

 sisältö oli seuraava: 



1. Kålan pit. 43,7 cm. Ravintona: mahassa runsaasti 

 ephemeridi-, phryganidi- ja punasia C/z/ronom«s-toukkia, 1 

 hämähäkki ja 1 siivellinen Formica rufa. Loisia: pylorus- 

 lisäkkeessä 1 Abothrium crassiim (Bloch) (pit. 54 cm!) ja perä- 

 suolessa 1 Crepidostomum farionis (Miill.). 



*) Loinen on kuvattu ja selitetty: Max Liihe, Parasitische Platt- 

 wiirmer I, Trematodes, Siisswasserfauna Deutschlands von Brauer, 

 1909, Heft 17, siv. 63. 



