13. IV. 1912. Montell. — Huamonen. 83 



i moget stadium nästan blåvioletta. Ett par af mina exem- 

 plar ha, ehuru helt unga, strålblommorna svagt blåfärgade, 

 en färgnyans som jag aldrig sett hos E. uniflorus. 



Hos E. uniflorus är hårbeklädnaden på holkarna betyd- 

 ligt ljusare: gulhvit —ljust gråviolett, och genomskinlig samt 

 mindre tät och yfvig. Dessutom sträcker den sig ej ända 

 fram till holkfjällens spetsar. Strålblommorna, hvilka i bör- 

 jan äro hvita eller röda — rödvioletta (aldrig blå), bli som 

 äldre tämligen mörkt rödvioletta (ej blåvioletta). 



E. Unalaschkensis, som af Vierhapper (Monographie 

 der alpinen Erigeron- Arten Europas und Vorderasiens) upp- 

 ställes som egen art, är i Skandinavien känd från trakten 

 af Torne träsk i Sverige samt från Lille Elvedal, Tromsö och 

 Lyngen i Norge. Öfverallt tyckes den vara betydligt säll- 

 syntare än E. uniflorus. 



Ylioppilas M. E. Huumonen ilmoitti painettavaksi: 



Muutamia lisäyksiä ja oikaisuja Oulun seudun 

 putkilokasvistoon. 



Oulun seudulla tarkoitetaan tässä aluetta, johon kuuluu 

 Oulu, Oulun-Salo, Kempele ja suurin osa Oulujokea, Muhok- 

 sen rajaan saakka. 



Seuraavat lisäykset ja oikaisut Oulun seudun kasvistoa 

 käsitelleisiin tutkimuksiin ja tiedonantoihin övat vain yksi- 

 tyisiä ilmoituksia, joiden tarkoituksena on estää uudempaan 

 kirjallisuuteen levenemästä vanhentuneita tai vääriä tietoja. 

 Uusien löytöpaikkojen mainitseminen alueelta ennen tunnet- 

 tujen lisäksi ja yleinen erehdyttävien runsausilmoitusten 

 oikaiseminen ei sisälly tämän kirjoituksen tarkoitukseen. 



A. Seudun varsinaiseen villiin kasvistoon luettavia 

 uusia, tai ainakin kirjallisuudessa ennen mainitsemattomia 

 lajeja: 



Equisetum palustre L. Oulujoki. 



