4. V. 1912. Frey, Fasciationer hos fanerogamer. 105 



7. Ranunculus repens L. 



På ett af Sällskapets möten år 1895 omnämnes ett fa- 

 scieradt exemplar af denna art, härstammande från Åbo, prov. 

 Ab, och inlämnadt af dr. A. Poppius (Medd. af Soc. pro 

 Fauna et Plora Fenn., XXI, sid. 91). Exemplaret, som fin- 

 nes i Botaniska museets samlingar, visar en starkt fascie- 

 rad stjälk, som i toppen bär en stor, sammansatt blomma. 



Prof. E. Reuter meddelar i „Pflanzenteratologische 

 Notizen" (Medd. af Soc. pro Fauna et Flora Fenn., XXXIII, 

 sid. 41, 1907) om en af prof. O. M. Reuter å Lofsdal i 

 Pargas, prov. Ab, hos denna art anträffad fasciation af stjäl- 

 ken, förbunden med synanthi. 



Ytterligare ingår i Sällskapets Meddelanden för inne- 

 varande år (sid. 70) en af mag. E. W. Suomalainen 

 lämnad beskrifning på en likartad missbildning från Loimaa, 

 prov. Ab, funnen af S. R a n t a n e n. 



Denna fasciation är, såsom af ofvanstående framgår, en 

 af de hos oss oftast iakttagna. Den är äfven enligt P e n- 

 zig vanlig (Bd. I, sid. 188). 



8. Ranunculus bulbosus L. 



Tvenne exemplar från Åland, Sund, tagna den 10 juni 

 1906 af mag. P. Brofel dt. 



En stjälk å hvartdera exemplaret är fascierad och når 

 en bredd af ungefär 9 mm. Den ena stjälken bär i toppen 

 en stor blomma med talrika kronblad, som uppträda äfven 

 i midten af blomman bland ståndarna. Det är vanskligt att 

 afgöra, om toppblomman i detta fall är uppkommen genom 

 sammansmältning af flera blommor, eller om kronblads- 

 bildningarna i blommans midt äro metamorfoserade stån- 

 darblad. 



Enligt Masters (sid. 20) och Penzig (Bd. I, sid. 185) 

 är fasciation hos denna art mycket vanlig. 



9. Ranunculus sceleratus L. 



Fasciation enligt E. W. Suomalainen ofta anträffad 

 hos denna art i närheten af Åbo (Sällskapets Meddelanden 

 för detta år, sid. 70). 



Icke omnämnd af Penzig. 



