36 Rantaniemi, Retkestä Kemijoen laaksossa. 4. II. 1916. 



alueeseen. Syvät, kalliorinteiset jokiuomat, n. s. „kurut", 

 sekä ne, jotka övat vielä vesireitteinä, etta ne, jotka 

 övat jo kuivuneet, liittyvät läheisesti samanlaisiin muodos- 

 tuksiin Kuusamon puolella (Oulanka— Savinajoki). Näissä 

 kuruissa vallitsevalla kasvistollakin on kuusamolainen leima. 

 Aikaisempien löytöjen (Herbarium Musei Fennici: V. Borg* 

 & A. R:mi, Ed v. af Hällström; H. Lindberg: Med- 

 delanden 40, siv. 18) lisäksi mainittakoon tälta alueelta: 

 Kutsanjokilaaksosta Nivajärven kalliorinteiltä (Hirveäkallio): 

 Potentilla nivea, Draba cinerea, Saxifraga cermia ja yleisempi 

 Saxifraga nivalis. 



Arabis alpina esiintyi hetepurojen lähteellä Kutsan var- 

 rella: Kutsanjokivarsi Wuorijoen alapuolella, hetepurojen var- 

 silla Kursujärvien ympäristössä, Jyrhämäjärveen laskevan 

 hetepuron varrella. Löytämäni Suomelle uusi Equisetiim- 

 laji, E. trachyodon A. Br., josta lähemmin erikoisessa selostuk- 

 sessa, on myös tämän seudun kasvi. Vicia sylvatica — kasvoi 

 metsämaalla Kutsan itäpuolella — ja Vicia sepium sekä Lathyrus 

 pratensis — rantaniityllä Vuorikylässä — övat uusia Lkem'ille. 



Lonicera xylosteurrCin viimeksi tunnettu pohjoisin löytö- 

 paikka on Suomen Kartaston mukaan Muhos (64° 51')- Tämän 

 kasvin tapasin Tervolan pitäjän pohjois-osassa (n, 66° 10') 

 Peuran palolla Kuusamo- (Kuusama-) norossa, kuivuneessa 

 puro-uomassa. 



Humuliis lupulus on siksi merkillinen Pohjois-Suomen 

 kasvi, etta sen uudet löytöpaikat övat mielenkiintoisia. Tähän 

 asti tunnetut pohjoiset löytöpaikat övat Keckman'in mu- 

 kaan Konttikivalo lähellä Kilvenaavan järveä, Simon pitäjän 

 alueella, ja Liesi-oja Liesikivalon alapuolella Rovaniemen 

 pitäjässä. Molemmat kasvupaikat övat kaukana pääjoki- 

 uomasta. Löytämäni uusi kasvupaikka on Kemijokeen las- 

 keva pieni oja, Savi-oja Jaatilanvaaran (Kotivaaran) alla 

 Rovaniemen pitäjässä. Tuskin voi rehevämpää kasvillisuutta 

 ainakaan näin kaukana pohjoisessa kuvitella, kuin mitä tämä 

 ojavarsi tarjosi. Se oli oikea suomalainen aarniometsä. Hu- 

 mala köynösti 4 — 5 m korkeudella puita (koivu, haapa, tuomi, 

 pihlaja, taaempana kuusi) ja riippui kauniissa röyhyissä va- 



