4. III. 1916. Lindberg, Epilobium adenocaulon Hausskn. 43 



niityllä, joka varemmin on ollut keskilihavaa korpea, lajia ei 

 huomattu. Kasvin alkuperäisyys seudulla jäi toistaiseksi epä- 

 varmaksi. 



Doktor Harald Lindberg- framlade exemplar af den 

 för floran nya Epilobium adenocaulon Hausskn. samt gjorde 

 därvid följande meddelande: 



Under en exkursion, som jag med mina söner företog 

 den 21 augusti 1915 till de s. k. Ojamo-källorna, en bekant, 

 källrik kärrmark, som sträcker sig nedanför åsen i Lojo 

 socken, från kyrkbyn till Lill-Ojamo, anträffade jag ett stort 

 bestånd af en högväxt (ända till I.75 m) Epilobium-f orm, som 

 upptog många kvadratmeters yta på den synnerligen sänka, 

 källrika kärrmarken nedanför fattighuset. Jag misstänkte 

 genast, att här förelåg den för några år sedan i Sverige 

 upptäckta Epilobium adenocaulon Hausskn., som af H a u s s- 

 knecht 1879 beskrifvits från Nord- Amerika, och af hvilken 

 en längre beskrifning ingår i hans stora „Monographie der 

 Gattung Epilobium" (Jena, 1884, pag. 261). 



E. adenocaulon hör till gruppen Tetragonoidece, af hvil- 

 ken i vårt land tidigare iakttagits E. roseum Schreb,, E. ob- 

 scurum Schreb. och E. Lamyi F. Schultz. Från dessa af- 

 viker den genom tydligt skaftade blad samt små hvita blom- 

 mor och uppräta knoppar; bladen påminna till formen om 

 dem hos E. montanum, men äro smalare och mer lång- 

 spetsade. 



Den af mig funna formen öfverensstämmer fullkomligt 

 med de exemplar af E. adenocaulon, som jag sett från Sve- 

 rige, tagna i Södermanland, Vårdinge, Skillöt, i järnvägs- 

 diket (7. 1902, ErikTorssander;9. 7. 1903, A x e 1 T o r s- 

 s a n d er). Haussknecht anför blomfärgen såsom varande 

 „pallide rosea"; sådan färg på blommorna har äfven eii 

 exemplar från S. Dakota, Piedmont (7. 1895, Alice D. 

 Pratt), som finnes förvaradt i mitt gamla herbarium. Den 

 svenska och finska formen synes sålunda ej vara fullt iden- 

 tisk med den nordamerikanska. 



