4. III. 1916. Montell, Carex macilenta Fr. i Muonio. 47 



Föredrogs följande, af forstmästare J. Montell in- 

 sända uppsats: „Carex macilenta Fr." funnen på 4 lokaler 

 i Muonio. 



I en uppsats i Botanista Notiser, årgång 1910, häfte 2, 

 „0m Carex macilenta Fr., dess historia och dess systematiska 

 valör", redogör konservator Otto R. Holmberg för sina 

 noggranna undersökningar beträffande denna mystiska Carex. 

 Han visar med all önskvärd tydlighet, att Carex macilenta 

 hvarken är en själfständig art eller en form af vare sig 

 Carex tenuiflora Wg eller någon annan art, utan att under 

 detta namn sammanförts flera olika hybrider. Sålunda till- 

 höra Fries' originalexemplar i hans Herbarium Normale — 

 den verkliga C. macilenta Fr. — hybriden C. brunnescens 

 Poir. var. silvatica (Meinsh.) Holmb. X loliacea L., under det 

 att öfriga af herr Holmberg granskade exemplar, hvilka 

 härstamma från en massa olika lokaler, visat sig vara ba- 

 starder mellan C. loliacea å ena sidan och C. canescens eller 

 C. brunnescens å den andra, stående än närmare den ena, 

 än den andra af föräldrarna. 



I Finland har Carex macilenta betraktats som en säll- 

 synthet af första ordningen. Den finnes uppgifven endast 

 från Olonets- (och Onega?) Karelen, där den på 1840-talet 

 insamlats af Fr. Nyländer, men ej sedan återfunnits, samt 

 från Enontekis lappmark. Då det sålunda är rätt anmärk- 

 ningsvärdt, att den nu anträffats på ej mindre än 4 olika 

 ställen i Muonio, har jag ansett det vara skäl att litet ut- 

 förligare redogöra för mina fynd, i synnerhet som de till- 

 höra flere olika hybrider. 



Det första fyndet gjordes den 15 juli 1914 på en af 

 låga björkar och granar beväxt liten myr i en dalsänka vid 

 foten af fjället Mielmukkavaara nära stranden af sjön Miel- 

 mukkajärvi. „Carex macilenta" växte i spridda bestånd på 

 en liten fläck af myren och kunde med lätthet skiljas från 

 de i närheten växande C. canescens och C. loliacea. Dess 

 hybrida natur framträdde tydligt dels på de utbredda, till 

 stor del sterila tufvorna, dels på de outvecklade frukterna. 

 Småaxen voro på så godt som alla strån till antalet tre. 



