58 Kyyhkynen, Kasvilöytöjä Pohjois-Savossa kesällä 1915. 4. III. 1916. 



puro, jonka kevättulvien aikana sanottiin huutavan niin, etta 

 pauhu kuuluu yötä päivää yli seudun. Siitä kai nimen alku- 

 puoli. Rotkon yläpäässä kasvaa hyvin jylhää havumetsää, 

 mutta alapäässä on jyrkällä rinteellä kosteaperäinen, lehto- 

 mainen raivioniitty. Keräillessämme kasveja viimemainitulta 

 paikalta kiintyi huomioni erääseen korkeakasvuiseen niitty- 

 villaan, jota siinä kasvoi verrattain runsaasti. Sekä ulko- 

 muotonsa etta kasvutapansa ja -paikkansa vuoksi herätti se 

 minussa oitis ajatuksen, etta se voisi olla Eriophorum calli- 

 trix, jota aikasempina kesinä olin löytänyt parista paikasta 

 Suomussalmelta (Ok:ssa). Epäilyksemme haihtuivataikalailla, 

 kun vertasimme sitä eräällä läheisellä suolla kasvavaan Erioph. 

 vaginatum'un ja poistuivat myöhemmin kokonaan, kun kas- 

 vin villat kuivatessa muuttuivat kellanruskeiksi. Tämä laji 

 ei muutoin ole ainoa, joka sikäl. kasvupaikoilla edustaa 

 pohjoissuomalaista kasvillisuutta, vaan on siellä tavallisem- 

 pien lajien joukossa useampiakin, joiden esiintyminen on 

 hyvin samankaltaista kuin pohjoisempana. — Niityn kasvis- 

 toon kuuluivat muutoin edellisen lisäksi vielä seuraavat siel- 

 läpäin huomattavammat lajit: Poa *remota, Triticum caninum, 

 Milium, Carex digitala, Viola mirabilis (molempia runs.), Ra- 

 mmculus *cassubicus, Äclaea ja Lonicera xylosteum (täällä- 

 päin harv.). — Ylempänä rotkossa oli kasvillisuus myös sangen 

 rehevää, Sieltä merkitsimme m. m. seuraavat: Stachys sil- 

 valiciis, Onoclea (hyvin runs.), Glyceria remola ja Circaea 

 alpina. — Elokuussa kävin paikalla uudelleen ja löysin silloin 

 edellisten lisäksi vielä kaksi harvinaista lajia: Epipogon 

 aphylliis ja Cinna pendula. Jälkimäinen kasvoi täälläkin yh- 

 dessä Galiiim triflorum'm kanssa hyvin jyrkkärinteisessä lou- 

 hikossa, puroveden kostuttamilla paasilla ja penkereillä syn- 

 kässä kuusikossa, siis samantapaisella paikalla, jollaiselta 

 sen övat löytäneet myös Norrlin, Vainio, Linkola 

 y. m. — Samalla ansainnee myös mainita, eitä mainitussa 

 „holomassa" pitäisi rahvaan kertomuksen mukaan kasvaa 

 naurista villinä! Arvatenkin on paikan erikoisluontoinen 

 rehevyys antanut virikettä tällaiselle luulolle. 



