66 Till revidering af gällande jaktförordning. 4. III. 1916. 



Med hänsyn härtill bör från jaktförordningen icke blott 

 utgå stadgandet om belöning för dödad örn och örnunge, 

 utan borde örnarna och deras reden samt ungar fridlysas. 

 Detta kunde ske villkorligt sålunda, att i händelse den ena 

 eller den andra arten eller båda tilltaga i så stort antal, att 

 de genom sina anfall på tamdjur vålla större skada, regerin- 

 gen äger i administrativ väg upphäfva fridlysningen för viss 

 trakt och viss tid, dock ej längre än för två år. Tillika 

 borde bestämmas, att staten skulle ersätta den lidande de 

 skador, örnarna eventuellt kunde anstifta bland tamdjur. ^) 



En roffågel, som för jägaren spelar ingen som helst 

 roll, är fiskgjusen. Den förekommer spridd öfver hela 

 landet, uppehållande sig vid våra sjöar, älfvar och hafsvikar, 

 ur hvilka den hämtar sin näring, enbart fisk. Härigenom 

 tillfogar den ju fiskaren en viss skada, men förlusterna 

 för honom äga dock knappast någon praktisk betydelse på 

 grund af artens vidsträckta fiskevatten, inom hvilka den icke 

 tål några kolleger. Boet bygges i regeln i toppen af ett 

 större träd och så vidt möjligt i närheten af näringsplat- 

 serna. En vacker syn utgör en fiskande fiskgjuse. Då den 

 varseblir ett byte, exempelvis en gädda, fixerar den en stund 

 sitt offer, hållande sig därvid med långsamma vingslag på 

 samma punkt i rymden, och faller sedan tung som en sten 

 ned i vattnet, som högt stänker upp kring fågeln, hvilken 

 med fisken i klorna åter höjer sig upp i luften. Arten 

 kunde utan men för fisket och i naturskyddets intresse få 

 samma ställning i jaktlagen, som föreslagits med afseende 

 å örnarna. 



Samma skäl, som anförts för örnarnas fredande, gälla 

 fullt äfven för jaktfalken. Denna bebor hos oss endast 

 Lapplands fjäll, men är numera äfven där en raritet, till 

 följd af hänsynslös äggning för privatsamlares resp. na- 

 turaliehandlares räkning. „Tack vare det höga pris, som 



*) I Storbritannien och flerstädes på kontinenten är fredning af 

 örnarna, åtminstone under häckningstiden, påbjuden, men troligen för 

 sent! 



