68 Till revidering af gällande jaktförordning. 4. III. 1916. 



dantagsvis dessutom någon fågelunge eller småfågel. Båda 

 dessa arter borde själffallet tillförsäkras lagligt skydd året om. 



Länge diskuterad till sin betydelse i materiellt afseende 

 har de sistnämndas nära släkting ormvråken varit. 

 Denna är den allmännaste af våra något större roffåglar, 

 med utbredning öfver hela landet ända upp till Kajana. 

 Den håller sig alltid i trakter med vida odlingar och ängar, 

 som utgöra dess jaktgebit, men flyttar bort till vintern. 

 Kolthoff anser ormvråken, betraktad uteslutande ur 

 jaktvårdens synpunkt, som ett skadedjur, om ock ett af de 

 mindre farliga. Han har undersökt ett stort antal vråkar 

 och deras bon och har verkligen någon gång i dem funnit 

 lämningar efter matnyttigt vildt. Det såg ut som om vissa 

 individer vore farliga nog, under det de flesta synas vara 

 fullkomligt oskadliga. ^) Sålunda fann han engång tre ej så 

 små tjäderungar i ett vråkbo, och i ett par andra sågos 

 äfven lämningar efter tjäderungar, hvarjämte han påpekar, 

 att man äfven anträffat harungar. Därefter fortsätter Kolt- 

 hoff: „Säkert är dock, att ormvråken hufvudsakligen lef- 

 ver af fältmöss, ormar, ormslån, ödlor och andra smådjur. 

 Och att han för landtbrukaren måste betraktas som en nyt- 

 tig fågel, kan ej förnekas." Detta bekräftas äfven af de 

 iakttagelser lektor E. W. Suomalainen meddelat rörande 

 vråkbon, funna i Finland, 



C. A. Hollgren, som äfven afvägt ormvråkens nytta 

 och skada, uttalar som sin mening, att den måste betraktas 

 som en fågel, om hvilken kan sägas, att om han ej gör nå- 

 gon afsevärd nytta — helst han är flyttfågel — han dock 

 ej bör såsom afgjordt skadlig betraktas. Omfattande under- 

 sökningar i nyare tid ha i allmänhet ledt till det slutomdö- 

 met, att ormvråken bör betraktas som en i alldeles öfver- 

 vägande grad nyttig fågel. Sålunda önskar Rörig, som 

 undersökt 1,237 ormvråkar och i deras magsäck funnit bl. a. 

 lämningar af 1,876 möss förutom andra skadliga gnagare. 



') Dylika individuella olikheter kunde anföras äfven beträffande 

 andra roffåglar (och rofdjur). 



