4. III. 1616. Till revidering af gällande jaktförordning. 73 



som på allt sätt borde skyddas och omhuldas. ^) Detsamma 

 gäller äfven den i vårt lands södra och mellersta delar all- 

 männaste nattugglan, pärlugglan. Om hösten och vin- 

 tern infinner hon sig icke sällan vid människoboningar och 

 anställer i lador, fähus och på vindarna jakt på möss, men 

 belönas härför vanligen med att bli ihjälslagen. 



Den stora, i Lappland häckande lappugglan, som 

 periodvis i likhet med sin nordliga granne, fjällugglan, gör 

 näringsutflykter söderut, lefver hufvudsakligast af sorkar, 

 lemlar och möss och är därför en nyttig fågel, hvilken borde 

 tillkomma alla en sådan varelses rättigheter. Den öfver hela 

 landet spridda, men sällsynta sparfugglan är en för- 

 tjusande, liten och näpen varelse, som likväl för småfåglarna, 

 i synnerhet sparfvarna, utgör en svår tuktomästare. Där- 

 jämte förtär arten möss, näbbmöss och insekter. Någon 

 anledning att icke freda den förefinnes näppeligen. 



Åtminstone dessa fem ugglearter anses äfven af våra 

 auktoritativa jägare för oskadliga för jakten samt rekommen- 

 deras af dem till skonande. 



Med afseende å slagugglan och kattugglan bör 

 framhållas, att de visserligen stundom förgå sig på den 

 matnyttiga vildnaden, hvilka brott dock i riklig mån upp- 

 vägas af den stora nytta de såsom utrotare af skadliga gna- 

 gare tillskynda landtbrukaren. Med hänsyn härtill och till 

 deras sällsynthet föreligger icke någon grund att vägra dem 

 förmånen af fredning. 



Från naturskyddssynpunkt, säger med rätta en svensk 

 författare, är det ej nog med att blott så kallade „nyttiga" 

 fåglar och djur skyddas, utan allt i naturen lefvande och 

 dödt, som ej direkte står i strid mot eller skadar vår kul- 

 turutveckling, bör skyddas och vårdas i den mån, som detta 

 är förenligt med en rationell hushållning. ^) 



>) I Sverige åtnjuta under häckningstiden hornugglan och jord- 

 , ugglan sedan år 1907 lagligt skydd såsom för landtbruket nyttiga fåglar. 

 2) Fauna och Flora, 1907, s. 124. 



