6. V. 1916. Koponen. — R. Palmgren. 101 



osat ovat samalla tavalla kierteiset kuin edellisellä $, Toisen 

 6 cercit ovat ehjät ja säännöllisen pituiset. Normalisissa 

 peräsukasissa ovat tyvinivelet hyvin lyhyitä ja usein vinossa 

 asennossa cercien pituiisakselia vastaan. Lajin ottopaikaksi 

 on merkitty „Vid Kola ström 20. VI. 1887 J. A. Palmen". 



Tällaisen, säännöllisen segmenteerauksen vaihtuminen 

 spiralikierteiseen muotoon lienee hyönteismailmassa kovin 

 harvinaista, koskapa esim. William Bateson teoksessaan 

 »Materials for the Study of Variation" ei hyönteisillä tällai- 

 sista tapauksista mainitse mitään, mutta kertoo kylläkin ana- 

 logisista tapauksista eräillä madoilla, esim. Lumbricus ter- 

 restris'e\Vå (siv. 157 — 159). Kasvimailmassa tavataan tällaista 

 vaihtumista useammin, ainakin Equisetum' eiWa. 



Intendenten, fil. mag. R. Palmgren lämnade följande 

 meddelande: Till kännedomen om sparfugglans, Glaucidium 

 passerinum L., näringsekologi och fortplantningshistoria. 



Ar 1880 offentliggjorde herr H. B. Åström en märk- 

 lig uppsats om sina iakttagelser öfver bl. a. spillkråkans, 

 Dryocopus martius L., näring: „Några iakttagelser angående 

 Hackspettarnas födoämnen" (Medd. af Soc. pro Fauna et 

 Flora Fennica VII, sid. 135). Författaren hade vid tvenne 

 skilda tillfällen vintertid i Thusby socken öfverraskat nämnda 

 art synbart intresserad af trädhålor, som vid företagen 

 undersökning visade sig innehålla, den ena gången läm- 

 ningar efter gråmes och svartmes, Panis borealis Selys och 

 P. äter L., den andra gången åter icke färre än omkring 

 60 kroppar af i hufvudsak mikromammalier, nämligen, för- 

 utom en gråmes och 2 kungsfåglar {Regulus cristatus Koch), 

 2 åkersorkar {Arvicola agrestis L.), 13 ängssorkar {Hypydaeus 

 glareoliis Schreb.) och resten eller hufvudmängden näbb- 

 möss {Sorex vulgaris L.). Af spillkråkans beteende och när- 

 gångenhet vid tillfällena i fråga ansåg sig herr Åström hafva 

 funnit full bekräftelse på att just denna fågel insamlat nämnda 

 vinterförråd för egen räkning. 



Framställningen verkar vid första genomläsningen af 

 uppsatsen öfvertygande, änskönt den frågan lämnats alldeles 



