120 Årsmötet den 13 maj 1916. 



ganz Finland, sondern auch längs Schweden, ja ein Teil 

 eher via Norwegen, nach West-Europa gelangen, wird sich 

 wahrscheinlich noch deutlich erkennen lassen. 



Ringversuche sind bereits fur das Jahr 1916 sicherge- 

 stellt und sollen auch fernerhin hier fortgesetzt werden. 



o 



Årsmötet den 13 maj 1916. 



Ordföranden, professor J. A. P a 1 m é n, föredrog följande 

 Årsberättelse öfver Sällskapets verksamhet 1915 — 1916. 



Den allmänna fond, mot hvilken det gångna årets verk- 

 samhet inom vårt samfund måste betraktas, är föga hugne- 

 sam. Allas kamp emot alla, mellan folk och individer, röjer 

 huru svagt det samförstånd ännu är, af hvilket den mänsk- 

 liga kulturen dock så väsentligen är beroende. Men äfven 

 en förstörande orkan kan ha något godt med sig. Den här- 

 dar sinnet hos dem, som till det yttersta ansträngas under 

 seglatsen; och dem, som befinna sig inom ett lugnare om- 

 råde, mana brottsjöarna att vara på sin vakt. Dessutom 

 bjuder den gemensamma faran att bannlysa allt split för att 

 med enade krafter möta oundvikliga stormilar. 



Äfven i år vållar tidens oro, att vi ej med säkerhet 

 känna våra utländska ledamöters öden. Den engelska or- 

 nitologen Henry E. Dresser, som valdes till korrespon- 

 derande ledamot vid vårt Sällskaps 75-årsmöte år 1896, har 

 aflidit i södra Frankrike, där han sökt bot för ohälsa. Vida 

 känd för sina praktverk öfver tropiska och särskildt Eu- 

 ropas fåglar, var han dessutom en driftig affärsman och 

 hade i denna egenskap besökt äfven Finland. Sina rika sam- 

 lingar hade han för någon tid sedan donerat åt Universitetet 

 i Manchester. 



Här hemma ha tre ledamöter aflidit, hvilka dock ej alla 

 i vår krets varit aktiva. Brukspatron Knut Fredrik Ide- 



