laakson. Lounais-osassa saarta övat nämät harjanteet varsin 

 vuoriset, etenkin eteläisempi ; itää kohden tåas alenevat ne 

 ja saari tulee siellä yleensä tasaiseramaksi sekä hietaisem- 

 maksi. Onkisalon täyttää vuorinen harjanne, joka saattaa 

 saaren varsin riuttaiseksi ja viljelykseen soveltumattomaksi. 

 Päijänteen rannikkoa myöten kulkee Luhangan mantereella 

 noin 5 ja 6 sådan jalan ^) korkuinen (merenpinnan yli), Sys- 

 mästä lähtevä leveä ja metsäinen harjanne, joka kääntyen 

 koillista kohden vihoin poikkeaa alaltamme Rutajärven ja 

 Leppäveden taakse, jättäen Tammijärven etelä-tienoosen la- 

 vean, yleensä jokseenkin kostean, vaan ei kumminkaan he- 

 delmällisen, seuduttain aivan laihankin tasangon. Hauhanselkä 

 nimisen järven pohjaispuolitse tunkee tästä harjanteesta Lu- 

 hangan niemeen haarake, joka pohjais-osassa Luhangan nientä 

 levittyään hedelmättömäksi sorahietaiseksi mäkimaaksi, haa- 

 roineen läpikulkee tämän niemen, paikotellen aina paljastaen 

 kaliioista ja vuorista perustaansa ja Keihäsniemen (Luhan- 

 gan niemen eteläisimmän osan) seutuvilla muodostaen lavean, 

 matalan, Päijänteen rantaan luisuvan kallioston. 



Myöskin Korpilahden puolelle eroaa mainitusta harjan- 

 teesta haaroja sekä Rutajärven etta Leppäveden eteläpuo- 

 litse. Rutajärven ja Hauhanselän välitse menevä haarake 

 leviää siellä avaraksi, ainoastaan soiden, korpien ja lampien 

 keskeyttämäksi kangasmaaksi, joka kasvaa kanervaista har- 

 vaa honkametsää. Päijänteen rantamilla jatkanee tämä kan- 

 gasmaa useissa paikoin vuoriharjuiksi, jotka rannoilla päät- 

 tyvät louhisina kallioina tai louhikoina. Ylisjärven ja Koros- 

 lahden pohjaispuolitse kulkee haarake, joka kohoten melkoi- 

 seen korkeuteen antaa näille seuduille varsin jylhän näön. Ru- 

 talahden ja Leppäveden väliselle niemekkeelle eroaa vuorinen 

 haara, joka useissa paikoin tapaa kalliorinteillään Päijänteen 



*) Gyldénin korkeuskartau mukaan. 



