rantaa ja laskee joko jyrkkääu syrjäiisä Päijänteesen tai ka- 

 toaa siihen loisona ja loubisena. Useissa paikoin ja etenkin 

 Muuratsalon koliclaUa olevalla, Haukkamaaksi kutsutulla, 

 alueelia muodostaa tämä haara avaroita kivikkoja, jotka kas- 

 vavat kanervaista honkametsää. 



Näiden harjanteiclen korkeiniraat huiput sekä yleensä 

 isoimmat vuoret tällä paikkakunnalla övat Kammiovuori, Sys- 

 män rajalla, (739 jalan korkuineii ') nieren pinnan yli), Iso- 

 Wankunvuori Onkisalossa, Wuarunvuori Koroslaliden pohjais- 

 rannalla, Haukkavuori Ristinselän kohdalla Päijänteen ran- 

 nalla, Waatervuori (758 jalan korkuinen) Korpilahden ja Jy- 

 väskylän pitäjien rajalla ja Kanavuori Jyväskylän pitäjässä 

 Haapakosken lähistössä. 



Vuorilajiltaan eivät nämät seudut eroa useimmista muista 

 maamnie paikkakunnista. Kalliot övat samoja kivi-lajeja, 

 jotka maassamme yleisimmin vallitsevat, paraastaan graniit- 

 tia. Kalkkia ei seudulla luonnassa tavata. Rutalahden ky- 

 lan luona tapasin kumminkin kallion kalkkirikkaampaa vuo- 

 rilajia, gabbroa. 



Vuorten ja harjanteiden välisissä laaksoissa tavataan 

 usein savimaata, jonka vuoksi pellot seudulla ovatkin enim- 

 mäkseen savikoita. Ainoastaan Korpilahden ja väbemmässä raää- 

 rässä myös Luhangan, sydänmaiksi sanotuilla, Päijänteestä 

 loitompana olevilla seuduilla tavataan epätasaista, paikotel- 

 len aina solden ja lampien keskeyttämää kangasmaata. Hie- 

 noa nummihietaa löytyy aivan harvoilla paikoin, Muutoin on 

 isoin osa maata kivistä, mullan peittämää sorahietikkoa. 



Mitä seudun vesistöön tulee, niin on etupäässä tietysti 

 mainittava Päijänne rannikkoon syvälle tunkeutuvine lahti- 

 neen. Muutoin löytyy Luhangassa ainoastaan yksi isompi 

 järvi, jonka pohjaispuolista osaa sanotaan Haubanseläksi ja 



^) Gyldénia korkeuskartau mukaau. 



