t) 



di). Sorahietaisilla niäillä, joilla kaskeuviljelystä paljon on 



harjoitettn, kohtaa hedelmättömiä kuivia ahoja kuihtuvin kas- 



vistoineen. Sellaisia löytyy avaroita esim. mäkilöillä Luhan- 



gan niemen pohjaisosassa. Jyrkenimille mäkien riuteille övat 



halmeet synnyttäneet huhta-ahojen kasviston, jonka harvassa 



kasvavien, vaaii usein kumminkin rehevien ja kauniiden kas- 



vien välistä paljas hietasorainen maa pistää näkyviin. 



Varsinaista mäiity- eli lionkametsää O tavataan alu- 



eella verrattain vähän. Keski-Luhangassa löytyvästä jokseenkin 



tyypillisestä honkametsästä (samm alm ännik östa) kirjoitin 



muistiin seuraavaa: Kasvaa harvaa hongikkoa; seassa on vä- 



häisen pientä koivua, hiukan kuusta, katajaa, pihlajaa, Salix 



auritcCa. ja haapaa. Maan peittää runsas varpukasvisto ja 



keskeymätön saiiimalkas viste. Ruohoa on hyviu vähän ja hei- 



nää ainoastaan muutama säije Calamagrostis arimdmacea'a, 



ja Festuca ovina'&. Varpukasviston niuodostaa eniinniäkseen 



puola, jonka seassa myös kasvaa hiukkasen kanervaa ja mus- 



tikkaa; paikoittain voittaa kumminkin mustikka ja toisin 



paikoin kanervakin puolan. Samm aikas viston muodostaa etu- 



päässä Hijpnum Schreheri; paikoittain tavataan sen seassa 



myös vähäisen seuraavia sammalia ja jäkäliä: H. proZi/eriww, 



H. triqvefrumj H. crista-castrensis, Dicranum scoparmm, D. 



undulatiim, Peltidea aphihosa, Cladonia furcata f. raceonosa, 



Cl. rangiferina i'2i Cl. sylvatica. Ruohokasviston muodostavat: 



Melampyrum pratense, Ranunciäns acris, 



Trientalis europcea, Vicia cracca, 



Majanthemum bifolium, Pteris aqvilina, 



Hieracium umbellatum, Pyrola minor, 



Solidago virgaurea, P. secunda. 

 Ruhus saxatilis, 



Täta metsälajia tavallisempi on seuraavankalttainen män- 



tymetsän ja kankaan välimuoto, jommoista usein on tavatta- 



1) Katso : Norrlin, Bidrag till sydöstra Tavastlands Flora, siv. 85. 



