Den genom hela södra Finland strykande åsen Salpaus- 

 selkä delar sig i nordligaste delen af Ladoga-Karelen (un- 

 gefär vid 62:dra breddgraden) i två grenar, hvilka löpa pa- 

 rallelt med hvarandra genom södra Savolaks och sydöstra 

 Tavastland och slutligen förena sig omkring sjön Vesijärvi i 

 den trakt, der södra Finlands högsta punkt, Tiirismaa, är 

 belägen*). Den södra af dessa grenar är nästan oafbruten. 

 Endast Vuoksen och Kymmene elf störta sig med dån ge- 

 nom hvar sin ränna utför dess sluttningar. Den norra gre- 

 nen derimot är af bruten af sjön Saima. Man kan dock äfven 

 öfver denna sjö spåra dess förlopp, ty den bildar en från 

 den östra stranden långt utskjutande halfö, Kyläniemi (skild 

 från fastlandet genom en kanal), hvilken delar sjön uti tvän- 

 ne vida fjärdar, och på Saimas vestra strand uti Taipalsaari 

 socken reser sig åsen ånyo strax midtför denna en mil lån- 

 ga halfö. 



Nästan öfverallt åtskiljas de båda åsarna af 1 — 2V2 i^^il 

 breda dalgångar, stundom fylda af någon stor sjö, såsom 

 Pyhäjärvi mellan Kesälaks och Uukuniemi kyrkor och Sim- 

 pelejärvi i Parikkala socken. Men vid Saimas östra strand 

 ligger mellan dem icke en dal, utan en med desamma nä- 

 stan jeranhög mot sydvest sluttande platå, uppfyld af sand- 

 kullar och korta åsar, framstrykande i alla riktningar, än 

 parallelt med hvarandra, än sammanlöpande och nyckfullt 

 böjda. 



*) Dessa parallela åsar äro på de flesta kartor öfver Finland 

 icke utsatta till hela den utsträckning, som här angifves, men uti Öfver- 

 blick af södra Finlands geologi af F. J. Wiik, sid. 14, finnes denna ut- 

 sträckning omtalad och närmare förklarad. 



