131 



tallen och bland löfträd.) Vegetationen i dessa blandsko- 

 gar är mycket varierande efter deras täthet och samman- 

 sättning, men utgör alltid en blandning af tallskogarnas vege- 

 tation med löfskogarnas. Den ymnigaste mossan i dera är 

 Hylocomium sjolendens. Några örter och gräs trifvas bäst på 

 denna ståndort, nämligen Hypochairis maculata, Linncv.a ho- 

 realis, Anemone Hepaticn, Pyrola-a.rterna, Luzula pilosa och 

 Carex digitata. 



Vid sidorna af vägen mellan Immala och Ruokolaks 

 kyrka, ungefär en half mil från den senare, förekomma nå- 

 gra s. k, åsgropar af ganska betydliga dimensioner, bevux- 

 na med blandskog af tall och björk. På groparnas bot- 

 ten ligga nedrasade rullstenar, beklädda med ett täcke 

 af mossor, bland hvilka Hypnum pallescens, Brachytheci- 

 wn rejlexum och Br. Starkei spela den vigtigaste rolen. 

 I en af dessa gropar anträffades tvänne inom området 

 mycket sällsynta växter, Lonicera Xylosteum och Actcea 

 spicata. 



Lika herskande som tallskogen är på de höga och 

 torra åsarna och moarna, lika allmän är löf skogen på läg- 

 re och friskare marker. Den består hufvudsakligen af Be- 

 tula odorata*), nästan alltid med en gles inblandning af 

 barrträd. Mellan björkarnes löf kan en större mängd ljus 

 och värme tränga ned och tillåta en mera oravexlande ve- 

 getation uppspira ur marken, än i tallskogen. Det är egent- 

 ligen örtvegetationen och i någon mon äfven busk- och gräs- 

 vegetationen, som här vinna i styrka, hvarimot ris, mossor 

 och lafvar aftaga i betydenhet. Af örtartade växter före- 

 komma allmännast Melampyrum pratense, M. silvaticum, 

 Trientalis europcea, Geranium silvaticum, Oxalis Acetosella, 

 Majanthemum hifolium och Polypodmm Dryopieris. En 

 mängd andra arter uppträda allmänt, men mera sparsamt, 



*) Det kan förtjena omnämnas, att enl. v. Weymarns medde- 

 lande allmogen specifikt åtskiljer B. odorata och verrucosa. Den förra 

 kallas hikiäinen koivu, den senare rauteinen. För sin släta barks skull 

 anses hikiäi,nen särdeles lämplig till näfveratVerkning; af rauteinen gör 

 man badqvastar för den aromatiska luktens skull. 



