133 



Pl. denticulatum, Catharinea undulata, 



Pl. turfacetmi, Dicranum longifoliiim (a.), 



Climacium dendroides, D. montanuni, 



Thujidmm abietinum (r.), D. fuscescens, 



Georgia pellucida, JBlepharozia ciliaris, 



Mniiitn punctatmn (r.), Bl. pidcherrima. 



Mn. cuspidatmn, 

 Några örter frodas här i sin skönaste utbildning, så- 

 som Mentlia arvensis, Clinoi^odmm vulgäre (r.), Stachys sil- 

 vatica (h. o. d.), Angelica silvestris, Aegopodium. Podagraria, 

 Siellaria nemorum (r.) och Circcea alpina (r.); och ormbun- 

 kar, såsom Polypodium Phegopteris, P. Dryopteris, Poly- 

 sticlium filix-inas och P, spinulosum. uppnå isynnerhet i fuk- 

 tiga dälder sin största fägring. Afven buskvegetationen vin- 

 ner här en viss yppighet. Viburnum Opulus (r.), Ribes ni- 

 grum, Rosa cinnamomea, Daphne Mezereum (r.) och Salices 

 torde böra nämnas såsom de för lundarne mest utmärkande 

 buskväxter. Gräsvegetationen, som är ganska sparsam, men 

 egendomlig, uppträder mest med följande arter: Carex jun- 

 cella, Poa nemoralis, Calamagrostis phragmitoides och C. 

 lanceolata. 



Till skogsmarkerna måste ännu de med låg gråal (Al- 

 nus incana) tätt bevuxna lokalerna räknas, hvilka alltid fin- 

 nas i odlade trakter. Dels förekomma de på fuktig jord i 

 närheten af gårdarne, dels på torrare marker, som förut be- 

 gagnats till åkrar, och längs vägkanterna. 



Ädlare trädslag äro sällsynta. Enligt uppgift af v. 

 Weymarn och Londén förekommer lönnen på Kytönsaari i 

 Saima och vid kapellansbostället på Salonsaari, och stora 

 lindar både på Kytönsaari och den nära intill denna lig- 

 gande Oritsaari. Afven lär en och annan grupp af mindre 

 lindar anträffas i skogarne. På den långt vesterut i Saima 

 liggande stora ön Härskiänsaari växer hasseln enl. „Kesebe- 

 rättelse år 1852 af A. Chydenius, A. Kränk och E. Nylän- 

 der. " *) Jag var ej i tillfälle att sjelf se något af dessa träd- 



*) Manuskript, liggande i sällskapets pro Fauna et Flora Fen- 

 uica arkiv. 



