144 



Angelica silvestris (lai"), Melandrium pratense (allm. i 



Myosurus minimus, Östra deleu), 



Turritis glabra, Orohus vernus (rar), 



Vicia sepium, 



Trädesåkrarnes vegetation vexlar i hög grad efter markens 

 beskaffenhet. På grus- och sandjord är vanligen någon viss 

 art förherskande, men på lermylla visar sig en stor mång- 

 fald af olika arter. 



Bergsvegetationen är Imfvudsakligen utmärkt genom 

 sina mossor och lafvar. På branta, skuggiga bergväg- 

 gar och i bergspringor växa allmänt Bartramia aispa 

 och Cynodontium polycaiyum /3 strumiferum, här och der 

 Pterigynandrtim fiUforme^ Cynodontium Wahlenbergii och 

 Neckera oligocarpa, mindre allmänt Isothecium myostiroides, 

 Bartramia ithyphylla, Jungermannia saxicola och J. tricho- 

 phylla. — På för direkt solljus utsatta berghällar, klippor 

 och stenar anträffas allmänt Polytrichum piliferiim, Hedwigia 

 ciliata, Grimmia Miihlenheckii och Racomitrium microcar- 

 pum^ och sällsynt Orthotrichum rupestre, Racomitrium fasci- 

 culare och R. canescens. — Såsom redan i det föregående blif- 

 vit näradt, äro flyttblock i denna trakt allmänna och deras 

 remnor och klyftor äro prydda med för området teraligen 

 ovanliga mossor. Sådana arter äro Pterigynandrum fili- 

 forme, Neckera oligocarpa, Isothecium- m,yosiiroides och en 

 stor vacker daggblå form af Polytrichum piliferum. — Sphag- 

 num acutifolium plägar fylla de små vattensamlingar, som 

 bildas på bergen, och bland hvitmossan slår Carex vulgaris 

 rot. Ortvegetationen på bergen utgöres af några få arter, 

 hvilka alla växa antingen i bergspringor eller på med 

 jord fylda af sats er, nämligen: 



Antennaria dioica, Rumex Acetosella, 



Hieracium vulgatum, Convallaria Polygonatum, 



Viscaria vulgaris, Polypodium vulgäre, 



Stellaria graminea, Wbodsia ilvensis, 



samt några sällsyntare. Af gräsartade växter trifvas här 

 Carex vulgaris, Festuca ovina, Agrostis vulgaris och stund- 

 om några andra. 



