148 



ligen af buskar: Viburnuin Opulus ymnigt (i området här 

 och der) och Lonicera Xylosteum ymnigt (i området mycket 

 sällsynt), och af örter allmänt: 



Centaurea austriaca (i omr. h. Chrysosplenium alternifolium (i 



0. d.), omr. teml. rar), 



Carlina vulgans (i omr. teml. Sedum telephium (i omr. h. 0. 



rar), d.), 



Clinopodium vulgäre (i omr. teml. Circcea alpina (i omr. mycket 



rar), rar), 



Hypericum perforatum (i omr. Epipactis latifolia (i omr. myc- 



teml. rar), ket rar); 

 Stellaria nemorum (i omr. myc- 

 ket rar), 

 tetnmeligen allmänt: 



Succisa pratensis (i omr. rar), Actcea spicata (i omr. rar), 



Valeriana offidnalis (i omr. rar), Orobus vernus (i omr. teml. 



Campamda persiccefolia (i omr. rar); 

 teml. rar), 

 spridda: 



Campanula Cervicaria (i omr. Platanthera . bifolia (i omr. rar). 

 teml. rar), 



Vid Siitola förekomma de i området sällsynta och på skilda 

 orter funna Draha nemorosa, PepUs Portula, Sisymhrium 

 Sophia, Polyyonum mite, Potamogeton gramineus och Iris 

 Pseudacorus. 



Sommarens korthet medgaf ej uppgörandet af några 

 vidlyftigare anteckningar öfver dessa nejder, men det redan 

 anförda torde vara nog för att visa, att olikheten mellan ve- 

 getationen i mellersta och södra Ruokolaks verkligen är be- 

 tydlig. Karelens botaniska gräns bör otvifvelaktigt åt detta 

 håll utsträckas ända till Vuoksens stränder. 



Inom det här i största korthet beskrifna området äro 431 

 arter kärlväxter kända. Detta antal torde genom fortsatta un- 

 dersökningar lätt kunna ökas. Isynnerhet böra väl följande 

 arter, hvilka enligt „ Reseberättelse år 1852 af A. Chydenius, 

 A. Kränk och E. Nyländer" äro allmänna i Savolaks, men 



