166 



vid blomningen; stjelkbladen 3 — 7, något smalare mot ba- 

 sen, V2 — ^ ctm., br. 5 — 13 ctra. långa, stundom mycket smala 

 (3 — 5 mm. br.), af fast beskaffenhet, ofvanpå gråaktigt gröna, 

 glatta, undertill något blekare och n. omärkligt stjernhåriga, 

 vanligen belbräddade, mycket sällan groftandade, med obe- 

 tydHgt förtjockade, fint taggbräddade kanter; de öfversta 

 bladen mycket smalt jämnbreda. Blomsterqvasten gles, 3 — 10-, 

 sällan 15-blomstrig, med n. uppräta, 1 — 8-blomstriga gre- 

 nar, af hvilka de nedre ofta äro långt utdragna och n. jämn- 

 höga med toppen. Blomsterskaften gråaktiga af mer 1. min- 

 dre tätt stjernludd, vanligen 1 — 3-fjälliga, Hälkarne mörk- 

 gröna eller n, svartgröna, 10 — 12 mm. höga, 6 — 8 mm. br., som 

 yngre cylindriska, med n. tvär bas, under blomningen svagt 

 eller als icke sammandragna vid midten, efter blomningen 

 äggformiga 1. kägelformiga med tvärstympad topp, mycket 

 tunt stjernhåriga, glest besatta med svarta, i spetsen hvita 

 borst och glandier, hvilka senare dock ofta nog saknas. Va- 

 rierar på skuggiga ställen med ljusare gröna och med tal- 

 rikare hår försedda hålkar. Hålkfjällen äro alltid tydligt 

 utstående eller litet utböjda i spetsen; i de svagt utvikna 

 kanterna knapt ljusare än på ryggen; de mellersta fjällen 

 trubbiga, de innersta vanligen spetsiga och i spetsen röd- 

 aktiga. Märkena oftast smutsgula 1. brunaktiga, variera på 

 skuggiga ställen rent gula. Frukterna 3 — 3V2 mm. långa, Y2 — 

 3/4 mm. br., mörkt rödbruna 1. svartbruna med smutsigt hvit 

 pensel. Fruktfästet kort borsthårigt. 



