197 



bidragit till det andliga lifvet vid dessa våra möten, neml. 

 hrr Bergroth, Brotherus, Collin, Hjelt, Leopold, 

 Lindberg, Norrlin, Reuter, Sselan, Sievers och Uno- 

 nius, skola vi genast finna att aldra största delen utgöres 

 af jemförelsevis äldre medlemmar och att endast ett ringa 

 fåtal af yngre deltagit deri genom ens smärre meddelan- 

 den, en nog bedröflig följd af att naturalhistorien upphört 

 vara obligatorisk i studentexamen, äfvensom af andra om- 

 ständigheter. Detta är ett sorgligt faktum, som dock till 

 stor del ersattes derigenom att de som numera egna sig åt 

 studier i naturen dervid följa uteslutande den inneboende 

 lusten och det naturliga anlaget. Samma förhållande vi- 

 sar sig äfven på andra områden, nemligen det att qvalite- 

 ten utvecklas på qvantitetens bekostnad, så att, om ock an- 

 talet blir mindre, beskaffenheten dock blir bättre, låtom oss 

 åtminstone det hoppas. En menlig följd af denna förminsk- 

 ning synes dock redan visa sig deruti att jämförelsevis färre 

 gåfvor, särskildt af zoologiska föremål, till Societas pro 

 F. et FL fenn. inskickats. Härutinnan kunna likväl dilet- 

 tanter såsom tillförene göra ganska stor nytta genom att 

 bidraga till de inhemska samlingarnas förfullständigande. 

 Hela denna fråga fordrar en vidlyftigare och mera på dju- 

 pet gående undersökning, än som nu här kan komma henne 

 till del; jag hoppas en annan gåog få återgå härtill. — Vid 

 mötena hafva anmälts till införande i sällskapets publikatio- 

 ner: af hr Elf vin g Anteckningar om vegetationen vid flo- 

 den Svir; af hr Hult Bidrag till kännedom om vegetationen 

 i södra Savolaks- af hr Norrlin Symholoe ad flor am lado- 

 gensi-karelicam; och af hr Karsten Ohservationes mycologicoi 

 P. 3. 



Hittils har sällskapet stått i utbyte af skrifter blott 

 med ett temligen ringa antal vetenskapliga samfund, i följd 

 hvaraf klagomål inlupit öfver att våra publikationer utrikes 

 äro ganska sällsynta. För att afhjelpa detta missförhållande 

 ämnar sällskapet hädanefter sända sina skrifter till ej min- 

 dre än 125 vetenskapliga institutioner, hvarjemte vi under 

 årets lopp trädt i direkt förbindelse med de naturhistoriska 



