15 



Denne art er funden ved Beian og Christiansund af 

 prof. M. Sårs, efter hvem jeg liar givet den navn. Lige- 

 ledes liar jeg haft anledning til at undersoge et exemplar 

 fra Bdliusliin iiulsanilct at' Floderus. 



The species was found at Beian and Christiansund 

 by Prof. M. 8ars, after whom I have named it I have 

 also liad an opportnnity ot exaniining a specimen from Bo- 



liuslaii. tai<('n li\' I-fldiliTus. 



Aplididæ, Lahille. 



Aplidium, Savigny, 181 (i. 



Herduian opstiller slægten psamniaplid/ion. diT iud- 

 befatter de aplidiuniarter, der incrusterer sand i den fælles 

 tunica, hvilken karakter Lahille ikke anser va'gtig nok for 

 dannelsen af en egen genus, da han har fundet arter, de'r 

 optræder baade med og uden incrusterede sandpartikler (f. 

 ex. aplidium zostericola). Jeg har derfor heller ikke villet 

 fastholde denne shegt, hvortil i modsat tilfælde nedenstaaende 

 2 arter maatte henregnes, da de fundne cornii indelioidt 

 sand og skjælfragmenter. 



Aplidium lacteum, n. sp. 



(Tab. II. tig. 14-lii). 

 Cormus danner uregelmæssige klumper, hvoraf de 

 storste med en diameter af 2 cm., altid incrusterende en 

 stor mængde sand og skjælpartikler ved basis. Farven er 

 lyst niidkeblaa, sjeldnere graahvid med de hvidagtige indi- 

 vider tydelig gjennemskinnende: heraf artsnavnets dannelse. 



Individerne er indtil 2. r."""' lange. omtr. 0.;!""" brede. 

 De ligger uregelmæssig krummede om hinauden uden merk- 

 bare systemer. 



Ingestions!uil)ningen med 6 korte tænder. Egestions- 

 aabningen er trukket langt ned og forsynet med 6 rudimen- 

 tære næsten umerkelige tænder. Ofte ser tien rent cirku- 

 her ud. 



Xervegangliet viser sig udenfra som en sterkt frem- 

 løbende forhoining. 



Branchialsækken har omtr. o rækker stigmata. hvilke 

 paa grund af dennes sterke contraktion var yderst vanske- 

 bge at tælle. 



Ventrikelen med 10 — 12 langsløhende folder. 



Postabdomen indtager omtr. halvdelen af individets 

 hele længde og er i de øverste ^,'3 fyldt af æg, der ligger 

 regelmæssig ordnede i en enkelt række. 1 — 2 af de øverste 

 af disse lyst farvede, de ovrige morke. 



Denne art forekom i juli maaned ikke sjelden ved 

 Espevær og Bømmelhuk i en dybde af 60 — 100 favne fæstet 

 til monascidier og skjælfragmenter. I Bergens samling 

 fandtes ligeledes et par smaa cormi; lokalitet: Hakelsund; 

 dybde 100—200 favne. 



Aplididæ. l: 



whieh the largest 



aiiiiie. 



Aplidium, Savigny, 1816. 



Herdman establishes the genus FsammaplidiiDn. wiiicii 

 ineludes those sjjecies of Aplidium. wliose eommon tunic 

 is inerusted with sand. This is a character which Lahille 

 does not consider important enougii to warrant tiie estab- 

 lishing ot a spccial genus, as he has found sijecies both 

 with .-ind without incrustin^- sand-particles (e. g. A. zosteri- 

 cola). I \\-\\\ not therefore retain this genus, under which, 

 on a contrary supposition, the species now following vvould 

 have to be classed, as the cormi found contained sand and 

 fragments of shell. 



Aplidium lacteum. n. sp. 



vPI. II. figs. 11 — 111). 



Tiie cormi are in the form of irregular lumps, of 

 lavf ;i diameter of 2 cm.; tiiey are al- 

 ways thickly inerusted at the liase with sand and shell- 

 particles. The colour is ;i niilky blue. less trequeiitly 

 greyisli white with the white meinbers showing distinctly 

 through: iience the n.une. 



The members are up to 2..'i "'" in length, and aljout 

 ;•>'""' l)road. They lie irregularly twisted about one another, 

 without forming aiiy perceptible .systems. 



The branehial oriiice has 6 short denticles. The 

 atrial oritice is drawii far down and furnished with G al- 

 inost ini|)erceptilile rudimentary denticles. It often appears 

 ([uite eireular. 



The nervf-ganglion has the apjiearance externally of 

 a very forward-i)rojecting prominenee. 



Tile branehial sae b;is about h rows of stisimata, 

 which on acc(nint of the great contraction of the former. 

 were extremely difticult to count. 



The ventricle has from 10 to 12 longitudinal folds. 



The post-abdomen constitutes about one half of the 

 entire length of the member, its upper '^j^ being filled with 

 ova. which are regularly arranged in a single row. One 

 or two of the ui)perniost of these are litilit-coloured. the 

 others dark. 



This species occurred not int're(|ueiitly during the 

 month of July at Espevær and Bommelhuk, at dei)ths of 

 from 60 to 100 fathoms, attached to Monascidia' and frag- 

 ments of shell. In Bergen Museum there are two or three 

 small cormi; locality, Hakelsund; deptli, 100 to 200 fatiioms. 



