25 



Sarcobotrylloides, 1 >i:isclie. 



Sarcobotrylloides aureum, Sais. 1851. 



1851. ButryUoides aitrcuni. 8;u-s. Nyt Mag. for Nat. 



Bd. VI. 



Til prof. Sars's beskrivelse skal jeg tbie: 



Cornius danner oftest læbeforniige klumper med i'ii 

 tykkelse af indtil 2 cm. og en længde af indtil 3 cm.; sjeld- 

 nere tynde betræk over skjæl. 



Individernes hoide omtr. 2""". 



Tentaklerne: 8 i antal; 4 længere og 4 kortere alter- 

 nerende. Forskjellen i længde dog nbetydelig. 



Branchialsækkens antal stigmata og stigmarækker 

 har jeg ved undersogelsen af Sårs ty[)eexemi)larer fundet at 

 afvige fra det af denne forfatter o])givne. Stigmarrekkerne 

 viste sig nemlig at være 10 — 12 i antal og formlen for 

 hver række alm. cl. (j — i — 4 — (i /■. 



Denne art forekommer alm. ved Finmarkens kyster i 

 en dybde af 30 — 50 favne. I Upsala museums zool. sam- 

 ling fainltes exemplarer fra Porsangerfjorden angivelig fra 

 en dvbde af Id') favne. 



Sarcobotrylloides espeværense. n. sp. 



(Taii. II. ri.j. ;vj|. 



Cormus klumpet eller læbet incrusterende forskjellige 

 alger; længden indtil 8 cm. og tykkelsen indtil 2 cm. Sjeld- 

 nere danner den 2 — 3""" tykke betræk over skjæl. 



Den fælles tunica er meget fast, transparent med de 

 pomerantsgule stoloner gjennemskinnende. 



Systeraerne hyppigst grenede, ikke .sjelden elliptiske 

 eller endog cirkulære. 



Individernes længde heniraod 2"'"', farven lysere eller 

 morkere teglstensrød, hvorved den hele cormus faar et 

 tegl.stensi'ødt udseende. 



Tentaklerne: X. livoraf 4 længere alternerer med 4 

 kortere. 



Branchialsækken med 12 — 14 rækker stigmata. Form- 

 len alm. (1. 5 — 3 — 3 — 4 r. 



Forekom temmelig sjelden i juli maaned ved Espevær 

 og Bømmeloen i en dybde af 3 — 5 favne; men alminde- 

 ligere i marts maaned paa samme lokaliteter. Ved Beian 

 fandt jeg denne art mindre iiyppig (juli). 



Den ligner i farvetegning hui yi/lloi (}€■■< 2)its/lhi. Alder, 

 og /'. ruhrum. ]\Iilne-Edwards, men adskiller sig fra disse 

 arter ved branchialsækkens forskjellige dannelse og koloniens 

 støi-re tykkelse. 



Sarcobotrylloides, 1 >rusclie. 



Sarcobotrylloides aureum, Sårs, 1851. 



1851. Bofri/llo/ilri> (lureittii. Sårs. Nyt Mag. foi- Nat. 



Bd. VI. 



I will supplement Prof Sarss descri])tion witli a few 

 remarks. 



Tiie cormus, as a rule, is in the form of labiate lumps 

 with a maxinuini thickness of 2 cm. and a maximum length 

 of 3 cm.; it is occasionally found in the form of a tbin in- 

 vestment of shell. 



The height of tiie members is about 2""". 



Tiie tentacles are 8 in number, 4 long and 4 sliorter, 

 alternating with one another. The diffcrence in lengtii is, 

 however, inconsiderable. 



On examining Sars's type-specimen, I tind the numl)er 

 of stigmata and of rows in tlie branchial sac to dilfer from 

 the figures given by that autlior. the rows of stigmata being 

 from 10 to 12 in number, with the fornnila for each row 

 generally cl. G — 4 — 4 — (j r. 



Tiiis species occurs frequently on tiie coast of Fin- 

 mark, at deptlis of from 30 to 50 fathoms. In the zoolo- 

 gical collection in the Upsala Museum, tiiere are sj)ecimens 

 from Porsanger Fjord, stated to be from a deptb of 100 

 fathoms. 



Sarcobotrylloides espeværense, n. sp. 



(Tl. Il, t]'j. :;j). 



Tile cormus is in masses or lobes, invcsting various 

 sea-weeds. Maximum length 8 cm. and tliickness 2 cm. It 

 occasionally forms a covering of 2 or 3'""' thickness over 

 Shell. 



The common tunic is very firni and transparent, witli 

 the orange-coloured stolons showing tlirough. 



Tlie systems are often ramified. not infrerjuently ellip- 

 tical or even circular. 



The length of the mei 



rs is alnnit 2'" 



colc 



more or less dark ]n'icl\-red, whicli gives tlie whole cormus 

 a brick-rcd appearance. 



Tliere are 8 tentacles, 4 long and 4 sliort alternating. 



Tile hranciiial sac lias from 12 to 14 rows of stig- 

 mata: formula generally d. 5 — 3 — 3 — 4 r. 



Tliis .species was of rather rare occurrence in July 

 at Espevær and Bommeloen at depths of from 3 to 5 fa- 

 thoms: hut it was more plentiful in Marcli in tiie same 

 localities. At Beian I found it less frequently in July. 



ln colouring, this sj)ecies resemljles Botrijlloiiles pit- 

 ■•</lJa, Alder, aud B. riihrn»), Milne-Edwards, but ditfers 

 from them in the formation of tlic lirancliial sac. and in 

 tlie greater thickness of the colonies. 



