11 



Den vortede. rode, solitære nistica stillas her i mod- 

 sætning til den blegrode, glatte ar/r/rff/uta, der altid optrædor 

 i klaser paa 20 — 30 individer. Albildningerne, der for sin 

 tid er udmærkede, viser ogsaa tydeligt, at denne min op- 

 fatning er den rigtige. 



Tab. 130, fig. 2 viser en typisk klase af (.Kjgregiifa, 

 R. saaledes som jeg har seet dem i mængdevis fra Nord- 

 land og Pinmai'ken, medens Tal). 15 viser solitære former, 

 livoraf fig. 3 stemmer særdeles godt overens med den af 

 Traustedt og mig som nii^iica, Lin. opfattede Stt/ela; jeg 

 gjor her specielt opmærksom paa, at den nedre del af kap- 

 pen er foldet paa tværs medens den ovre del er finere og 

 grovere vortet. ,,Hornet-' er som jeg nndor St. rustica har 

 anført, meget variabelt. 



Xaar saaledes Transtedts o[)fatning af rusticu, lAn. 

 maa ansees for den rigtige, og A. (U/grcf/ata, Rathke er en 

 arktisk StyeJa ikke kjendt af Traustedt, men forst beskrevet 

 af mig, maa følgelig den form, som Traustedt beskriver 

 som ugyreyata, faa et andet navn og maa heretter hedde 

 Loveni, M. Sårs, brugt i 1851 om en med denne identisk 

 Sfyela.') 



Udbredelse: Almindelig ved Lofoten og iiele Fin- 

 marken, ofte i klynger paa 20—30 voxne individer, der 

 ialmindelighed er mere eller mindre besat med unger. 4U 

 — 8(J m. paa stenbund. 



21 Styela grossularia, v. Ben. 



Jacobsohu, Die Tunikaten d. weissen Meeres. 



Traustedt Ascidiæ simplices, „Hauc]r', \. 

 Se min ,.<_)versiat-' pag. ■>'<■ 



Udbredelse: Almindelig ved syd- og vestkysten paa 

 skjæl, stene, tang etc fra stranden — ca. 60 m. Nordenfor 

 Trondhjemstjorden er den endnu ikke paavist, nagtet den 

 er almindelia: i de arktiske have. 



Polycarpa, Heller. 



(_)in shegten Folyairpa se ,,Oversigt", i)ag. 56—59. 



22 Polycarpa pomaria, Sav. 



Norman, A month on Trondhjemstjord. 



Traustedt, Ascidiæ simplices, ,,Hauch", V. 



Jacobsohu, Die Tunicaten d. weissen Meeres. 



Udbredelse : Almindelig langs hele syd- og vestkysten 

 op til Lofoten, hvor den er fundet af M. Sårs. Ofte i 

 mrengde paa fjeldbund 100—200 m. I Trondhjemsfjord ved 

 Rødberg paa 830 m. (Norman). 



The red, warty, solitary nistica is liere coutrasted 

 with tlie pink, smooth ((yyr^yatK, which is always found in 

 dusters of from 20 to 30 animals. The illustrations, which, 

 for that period. are exeellent. also show distinctly that my 

 view is the correct one. 



Pl. 13o, fig. 2 shows a typical clustcr of nyym/atii. 

 R. snell as 1 have seen in great numbers from Nordland 

 and Finmark; while Pl. 15 shows solitary fonns, of which 

 that in fig. 3 agrees exceedingly well with the Styela held 

 by Ti"austedt and myself to be nistica, Lin. 1 would here 

 draw spccial attention to the fact that the lower part of 

 the mantle is folded transversoly, while the upper part is 

 covered with large and small wart-like prominences. The 

 „horn-', as T stated under St. nistica. is very variable. 



As Traustedfs view of rnstica, Lin. must thus be 

 considered the correct one, and .1. aggregata, Rathke is 

 an arctic Styela with which Traustedt is not acipiainted, 

 and which I was the first to describe, it follows that the 

 form described by Traustedt as aggregata must receive a 

 new name, and be hereafter called Loveiti, M. Sårs, a name 

 employed in 1851 to designate a Styela idontical with 

 this one.i) 



Distribution. Cmnmon in LotV)ten and the wholr of 

 Finmark, ofteu in dusters of from 30 to 40 full-grown 

 animals, which are generally more or less covei'ed with 

 young ones. Depth, 40 — 80 m., on stony bottom. 



21. Styela grossularia. v. Len. 

 Jacobsohu, Die Tunicaten d. weissen ]\leeres. 

 Traustedt. Ascidiæ simplices, ..Hauch", V. 

 Vide my ,,Oversigt-'. p. ■"'•"•. 



Distribution. General on the south and west coasts 

 of Norway, on shells, stønes, seaweed, etc. from the shore 

 — about 00 m. It has not yet been found north of the 

 Trondhjem Fjord, although it is common in the arctic seas. 



Polycarpa, Heller. 



For a description of the genus Folyarpa. se ,.Over- 

 sigt-', pp. 56 — 5U. 



22. Polycarpa pomaria, Sav 



Nornuu). A Month on the Trondhjem Fjord. 



Traustedt, Ascidiæ simplices, „Hauch", V. 



Jacobsohu, Die Tunicaten d. weissen Meeres. 



Distribution. General along the whole south and 

 west coasts of Norway, noi-thwards as far as Lofoten where 

 it was found by 'Sl. Sårs. Frequently in great numbers 

 on rocky bottom, depth. 100— 200m. ; at Rodberg in the 

 Trondhjem Fjord, at a depth of 830 m. (Norman). 



■) M. Siu-s, Reise i Lofoten og- Finmarken (Nyt Mag-, f. Naturvid. 

 Bd. li, isr.i). 



') M. Surs, Reise i Lofoten og Finmarken Xyt Mas. i'. Xaturvid. 

 Bd. n, IS.Tl). 



