00 



som de udvikliiigsmekauiskc eksperimenter liur Ijeriget vi- 

 denskaben med. saa forekommer det mig, at alle zoologer, 

 selv Weismaiin, man indromme. at furiiigcii iallefald ikke 

 er saa spedficeret, at dens enkelte eeller kun indeholder 

 materialet til en enkelt bestemt dannelse. Thi en enkelt 

 turingskugle ndviUey sir/ fonkjellig alt ejtei:-r,i)i den er en 

 del a f et fiirinfisstadhun eller isoleres. 



Driescli's experimenter over echinideægget, Bonx's 

 over tVoskægget. Wiho)t>' over amphioxusægget viste, at en 

 enkelt fnringskugle af det 2- og 4-cellede stadium kan ud- 

 vikle sig til et lielt individ, og derved viser den sig altsaa 

 at besidde de samme væsentligste hraliteter. som det endnu 

 udelte, befrugtede a»g har. 



Driesehs og Heriu-i(js tr\keksperimenter viste dernæst, 

 at furingens formstadier lader sig modificere. og at cellerne. 

 n;iar trykket siden ophæves, dog naar den typiske larve- 

 form. Driescli drager heraf den slutning; ..dass die Fur- 

 chungskugeln der Echiniden als ein gleichartiges Zellen- 

 material anzusehen sind. welches man in lielielnger Weise 

 ■\vie einen Haufen Kugeln durch einander werfen kann. olme 

 dass seine nnimale Entwicklungstahigkeit im mindesten 

 leidet •■ 



Det forekommer mig vanskeligt at indvende noget 

 mod disse erfaringsmæssigt vnndne resultater. Alene det 

 faktum, at en eneste isoleret furingskugle har udviklet sig 

 til en normalt bygget larve, viser med afgjorende sikkerhed, 

 at udviklingen under furingen iallefald ikke altid er en spe- 

 cifiation i de v:vsentligste Icvaliteter. saaledes som man tid- 

 ligere har tænkt s!g. Og er udviklingen alene i et eneste 

 tilfælde ikke specitikation, saa er ikke specifikationen et 

 altbeherskende udviklingsprincip. 



Andei-ledes forholder det sig derimod med det sporgs- 

 maal: ,.Hvad er aarsagen til, at en isoleret furingskugle, 

 naar den isoleres, faar en impuls til en ny udviklingsret- 

 ning, saaledes at den ikke danner en bestemt del af et 

 individ, men et lielt individ?" De forklaringer man har 

 givet herfor er ikke umiddelbare erfaringserkjendelser. de 

 er theorier. 



^yeismalln forklarer sig saadanne afvigelser fra den 

 ligeforlobende udvikling (regenerationsfænomener) derved, 

 at de saakaldte ,,Determinanten" overgiver ledelsen af ud- 

 viklingen til ,.die Nebeudeterminanten". (Se 64). 



Boux og hans skole (se Barfinili [1]) mener, at hver 

 blastomer fra furingens første øieblik har en kjerne, ..der in 

 seinem aktivierteu Material den Kern eines halben Eie» (fiir 

 eine rechte oder linke Kiirperhiilfte, resp. fiir eine Kopf- oder 

 Schwanzhalfte) darstellt." Xaar der f. eks. ved isolerings- 

 eksperimenterne sker et indgreb i cellens ..harmoni-, ,.wer- 

 den die regulierenden Fiihigkeiten resp. die Thiitigkeit des 

 Eegenerationsplassons ausgelost." 



I skarp modsætning hertil siger Hertwifi (28, pag. 95): 

 ,.Um die Gastrulation. die Keimbliitterbildung und viele 

 andere Erscheinunaen der Entwickluns zu erkliiren hat die 



the facts with which developmental-mechanical experiments 

 have enriched science, it seems to me that all zoologists. 

 even Wei^mann. must allow that segmentation is not at 

 any rate so specified. tiiat its individual eells only rontain 

 material for one special formation; for a single segmenta- 

 tion sphere is developed differently accordinr/ to ivhetlier it 

 is part of a segmentation stage, or is isolated. 



Driesch's experiments on the Echinidæ ovum, Eoiix's 

 on that of the frog, and Wilson's on the Amphioxus egg. 

 showed that a single segmentation sphere of the U\o and 

 four-celled stages, can develope iuto an entire animal, and 

 thereby jiroves itsclf to be in jjossession of the same essen- 

 tial qualities as those ^vhich the still unsegmented ovuni 

 possesses. 



Driescli and Ilertuig's pressure experiments next 

 showed that the form-stages of the segmentation were capable 

 of modification. and that Avhen the pressure was subse- 

 quently reraoved, the eells still attained the typical larva- 

 form. From this Driescli draws the conclusion, ..dass die 

 Furchungskugeln der Echiniden als ein gleichartiges Zellen- 

 material anzusehen sind. welches nmn in beliebiger Weise 

 wie einen Haufen Kugeln durch einander werfen kann, 

 oline dass seine normale Entwicklnngsfahigkeit im minde- 

 sten leidet." 



It seems to me that it would be diffieult to find any 

 objection to these empirically gained results. The very fact 

 that a single isolated segmentation sphere has developed 

 into a normally built larva, proves with conclusive certainty, 

 that development during segmentation is not at any rate al- 

 ways a-specification in the most essential qualities. as it was 

 fornierly cousidered to be; and if the development in only 

 a single instance is not specitication. then specitication is 

 not a niling principle of development. 



Circurastances on the other hand are diiferent with 

 regard to the question: What is the reason of the im- 

 pulse which an isolated segmentation sphere i-eceives when 

 isolated, to take a new developmental direetion, so that it 

 does not form a certain portion of an animal, hut an entire 

 animal? The explanations given of this are not immodiate 

 acknowledgements of experience; they are theories. 



Weismann explains such deviations from the even 

 course of development (phenomena of regeneration) by the 

 theory that the so-called ;.Determinanten-' resigns the con- 

 duct of the development to ,.die Nebendeterminanten" 

 (see 64). 



Boux and his school (see Barfurth, [1]) think that 

 eacli blast(nnere, from the earliest moment of segmentation, 

 has a nucleus. ..der in seinem aktivierten Material den 

 Kern eines halben Eies (fiir eine reehte oder linke Kiirper- 

 hiilfte, resp. fiir eine Kopf- oder Schwanzhiilfte) darstellt." 

 Where. for instance, by isolation experiments, an encroach- 

 ment is made on the ..harmony of the cell, ,,werden die 

 regulierenden Fiihigkeiten re.sp. die Thiitigkeit des Eegene- 

 rationsplassons ausgelost." 



In direct opposition to this, Hertirig says (28, p. 95); 

 ,.Um die Gastrulation, die Keimblatterbildung und viele 

 andere Erscheinungen der Entwicklung zu erklaren hat die 



