59 



saadiiniie, hvis Hydrotliekcr k:in lukkes iikhI Laag. Cam- 

 piiiii(hnidae kommer saaledes til at oiutatte de tidligere 

 Slægter Cmiqiitiiuhirid. LafoPa, F/lelhoti o. s. v., nicdeiis 

 Campa md i na. Vulijvella. og andre Former mod Laag maa 

 henregnes til Campaindhi/dae. Levinsen har gjort nøiagtige 

 og meget værditulde Undersøgelser over Ijaagets Bygning 

 hos de forskjellige Arter, og har herpaa grundet et System 

 af ikke mindre end 7 Slægter indenfor denne Familie. Efter 

 min Optatning iiar han herved tillagt Laagets Beskaffenhed 

 en altfor stor Betydning som systematisk Kjendemerke. Der 

 tindes — hvad Sdineider ogsaa senere har paavist — saa 

 mange Overgange mellem Artei- med Laag og Arter, hvis 

 Hydrotheker intet Laag har, saa der er ingen Grund til at 

 danne to forskjellige Familier for disse. Men paa samme Tid 

 vil dog hvilkesomhelst Arter af Lerhineus 7 Campa iiHinide- 

 slægter vise sig som indbyrdes nærlieslægtede, hvis de stilles 

 ved Siden af en Campanalaria- eller ia/bea-Art, og jeg 

 finder det derfor — i Modsætning til Schneider» Udtalelser 

 — rinieligt at sætte saadanne Arter, hvis Hydrotheker 

 lukkes ved et Laag, i en Slægt CainpaaaJ/na. ved Siden 

 af Laf(i'i'a og Campatudaria. medens deriinod Laagets Be- 

 skaffenhed kun har Betydning som Arts- og ikke som 

 Slægtskarakter. 



Schneider opstiller indenfor Familien Campanidaridae 

 to Underfamilier: CamiKimdarinae og Lafoeiiiae, idet han 

 finder Spranget mellem Lafoea og Campamdariu forholds- 

 vis saa meget storro end det er mellem Canquimdaria og 

 Campanidina, at han ikke kan lade dem staa som tre side- 

 ordned(^ Grui)})er. Jeg har imidlertid fundet Former, der 

 fuhlstrendig formidler Overgangen mellem Lafoea og Cam- 

 pHinularia. haade hvad Hydrothekernes Form angaar (L. 

 sijmmetrica, pinncda og gic/aidea) og med Hensyn til Gonan- 

 giernes Bygning (L. pinnata), og skjønt Slægten Lafoea 

 omfatter meget eiendommelige Former, saa staar den dog 

 i den noiagtigste Sainmenhæng med Campamdaria. 



Under Begrænsningen af Slægten Caiiipanalina. om- 

 taler Schneider, at der her, i Modsætning til. hvad Til- 

 fældet er hos Canipamdaria, kun udvikles 1 Gonofor i 

 hvert Gonangium, og han ser heri et væsentligt Kjende- 

 merke for Slægten. Hos C. pediceUaris, der i sin Bygning 

 forovrigt staar meget luer de andre Camp)amdina-Avter, 

 har jeg seet to Gonoforer i hvert Gonangium, og forovrigt 

 tinder jeg ikke nogen systematisk Betydning i denne An- 

 ordning, 



Gen. Lafoea. 



Hydrotheker ror- til klokkeformige, udgaar fra en 

 krybende Stolo eller fra Rhizocaulom (i faa Tilfæddo tindes 

 en forgrenet Hydrocaulus). Gonangier stillet i tætte Klynger 

 (Coppinia og Scapus), der er uregelnuessig spredt over 

 Kolonien. 



Lafoea er en i mange Henseender eiendommelig Slægt, 

 der dog ved Overgangsformer slutter sig til do ovrige Cam- 

 pamdarulae. 



species liaving hydi-othecio witli a lid. Ca^ipamdarida; is 

 thus made to includo the earlier genera Campanalaria. La- 

 foea, Filelbun, etc. while Campanidina, Cali/ceUa, and other 

 forms with lids must lie elassed under CanipanuHnid(v. Le- 

 vinsen has made careful and very valuable investigations of 

 the structuro of the lid in the various species, and has 

 founded thoro npon a system of not iess than 7 genera 

 witiiin this family. He has in so doing. in my opinion, 

 attributed far too great an importanre to the nature of the 

 lid as a systematic distinguishing feature. As Sclineider too 

 has subsoquently sliown, tlicre are so many transitions be- 

 tween species with lids, and species without, that tliore is 

 no reason for making two different families for tliem. But 

 at the same time, any two sjjecies of Levinsens 7 genera of 

 the fam. of Campannlinidae v.ill prove to be nearly allied, 

 if they are placed beside a Campanalaria or Lafoea spe- 

 cies; and un]ike Schneider, 1 therefore consider it right to 

 place those species whose hydrotheea' close witli a lid, in 

 a genus Campamdina, in addiiion to Campamdaria and 

 Lajoea, whereas on the other hand, the nature of the lid 

 has iniportance only as a specific, not a genoric oharacter. 



Schneider establishes two sub-families under tlie family 

 Cainpamdarida', viz. Campamdarinae and Lafoeinae, as he 

 finds the break between Lafoea and Campamdaria coni- 

 paratively so much ' greator than tliat lietween Campanu- 

 laria and Campanidina, that he cannot let them stand as 

 three co-latoral groups I have found forms, however 

 whicli completely bridge the gulf lietweon Lafoea and 

 Campannlaria, botli as regards the form of the hydrothecæ 

 (L. sijmmetrica, pinnata and giganfea), and the structure 

 of the gonangia (L. pinnata); and although the genus 

 Lafoea includes some very charactcristic forms, it stands 

 in the closest connection with Campamdaria. 



While detining the genus Campamdina, Schneider 

 mentions that, unlike Campanalaria. only 1 gonophore is 

 developed in each gonangium, and he sees in this fact an 

 important distinguishing feature of the genus. In C pedi- 

 cedaris, wliich is very nearly allied to the other species of 

 Campamdina by the rest of its structure, I have seen 2 

 gonophores in each gonangium. I eau see, however, no 

 systematic iraportance in this arrangement. 



Gen. Lafoea. 



Hydrothecæ tulnilar to cani[)aniilate, issue from a 

 creeping stolon, or from the rhizocaulom (in a few instan- 

 ces there is a ramified hydrocaulus). Gonangia are placed 

 in thick dusters (Coppinia and Scapus) scattered irregu- 

 larly over the colony. 



Lafoea is in many respects a peculiar genus uliich, 

 however, is united to tlio rest of the Campa nularidw by 

 transition-forms. 



8* 



