65 



Gonosome. Coppiiiia. mud regeliiiæssig sexkantede 

 Celler i hvis ilidtc sees en rortormig Aabning. Tuberne 

 er forholdsvis faa. meget tykke og sterkt, raeii fuldsta'ndig 

 uregelmæssig hoiede. 



Denne Art blev fuudet paa to af Xordh.-Exp/s Sta- 

 tioner, (XumnTer findes desværre ikke paa mere end den 

 ene) i Kolonier paa 3 — 4 cm.'s Heide. 



Formlen disse blev ogsaa fundet Kolonier med et 

 noget afvigende Udseende af Hydrothekstilkene. Disse er 

 ikke skarpt ringede, men spiraldreiede. som hos L. jritti- 

 cosa, fra iivilken Art de dog skiller sig ved en eiendomme- 

 lig skarp Beining i sin proximale Del; medens Stilken 

 ved sit Udgangspunkt danner en Vinkel paa yu" med 

 Moderstilken, er denne Vinkel efter Boiningen kun 45". 

 Da den liaade i Hydrothekernes Form og i sin Coppinia 

 stemmer overens med L. synunetrica, opstiller jeg den fore- 

 løbig kun som en Varietet af denne Art, — en Varietet, 

 der staar som Overgangstrin til L. frnticosa. 



Findested. St. 313. 



Lafoéa symmetrica, fruticosa og gracillima. 



(Tab. y. Fig. --'—4). 



Da der har hersket Uenigiied angaaende Adskillelsen 

 af Arterne L. fruficosa og L. rjracUJima, vil jeg i det 

 folgende skarpere pointere, i hvilke Punkter de afviger fra 

 liinanden. I denne Sammenligning tager jeg ogsaa med 

 den nye Art L. t:yunn</iric(i. da den danner et Led i samme 

 Ra'kke som de to andre. 



I Regelen vil man med det blotte Oie kunne adskille 

 en Koloni af L. r//-ac/Il/ina fra Kolonier af de to andre 

 Arter, idet Eltizocaidoiitets Udvikling er forskjelligt. Hos 

 L. si/imiieti-iea og L. frnticosa har det nemlig i sin For- 

 grening Lighed med et Træ, idet en Del af det, ved sin 

 oprette Stilling og sin Tykkelse, udmerker sig fremfor de 

 andre som Koloniens Hovedstamme, hvorfra udskyder storre 

 og mindre Grene. Hos L. gracilVnna er dette ikke Tib 

 fældet; her er Forgreningen fuldstændig uregelmæssig og 

 ingen Del af Rhizocaulomet karakteriserer sig særlig som 

 Stamme. Flere Gange har jeg seet, at der fra en næsten 

 horisontalt liggende Gren skyder op flere parallelt lobende 

 Skud af sannne Tykkelse som det forste; men jeg kan 

 ikke udtale dette som nogen almindelig gjældende Regel. 



Som noget afgjorende Skillenierke kan Rhizocaulomets 

 Bygning dog ikke betragtes, og til en sikker Bestemmelse 

 krreves en mikroskopisk Undersogelse. 



Hydrotlif],i:nie og deres Stilke er væsentlig forskjellige 

 hos de tre Arter: 



L. yraciJlhna. Alder: Hydrothekstilken gaar ud fra 

 Moderstilken under en Vinkel paa 30"— 45°, har 1 eller 2 

 meget lose Vindinger og har en Længde omtrent lig Fjer- 

 dedelen af Hydrothekerne. Disse er lange, tynde, bøiede 

 Ror. hvis ovre og nedre Conturer lober parallele som con- 

 centriske Buer, med konve.xitet opad. Hydrothekernes Ende- 

 flade (Aabning) er som Regel parallel Moderstilkens Retning. 



Den nurske Xoraiiavsi-xpeditioi). Kristine Bonnevie: Hyilroida. 



Gonosome. Copiiinia, with regnlar hexagonal facets, 

 in the middle of which is a tubular opening. The tubes 

 are comparntively few in numlier, very thiek and strong, 

 quite irregularly curved. 



This species was found at two of the N. Atlan. Exp. 

 statious (the nuraber is unfortunately npon only one), in 

 colonics of 3 or 4 cm. in height. 



In addition to these, colonies were also found, in 

 which the hydrothecæ stalks presented a soniewhat different 

 appearance. They are not distinctly ringed, hut twisted 

 spirally as in L. Jnitlcosa, from which species they may 

 be distinguished by a peculiar, sliarp cnrve in their proxi- 

 mal part; at its point of issue, the stalk makes an angle 

 of UO" with the parent stem; after the curve, tiie angle is 

 only 45". As this species agi'oes with L. symmetrica both 

 in the shape of the hydrothecæ, and in its coppinia, I 

 class it, in the mean time, only as a variety of that spe- 

 cies, a variety which constitutes a degree in the transition 

 to L. fndicom. 



Locality. Station 313. 



Lafoea symmetrica. fruticosa and gracillima. 



(Pl. v. tiy-. --'—II. 



As tliere has been disagreement on the subject of 

 the separation of the species L. frnticosa and L. gracillima, 

 I shall here emphasise more clearly the points on which 

 they differ from one another. In the comparison, I also 

 include the new species L. syminetrira, as it forms a link 

 in the same series. 



A colony of L. ymr/JUiuii can generally be distinguis- 

 hed with the naked eye from colonies of the other two 

 species, as the development of the rliizocanJom is different. 

 In L. symmetrica and fruticosa, it reserables a tree in its 

 ramification, part of it standing out from the rest on 

 account of its erect positlou and its tliickness, as the chief 

 stem of the colony, whenco large and small branches shoot. 

 Tliis is not the case in L. yrcfillima. Here the ramifica- 

 tion is altogether irregular. and no part of the rhizocaulom 

 is characterised in any special manner as stem. I have 

 frequently seen several parallel branches shooting up from 

 an almost horizontal one, and of the same thickness; but 

 I cannot bring this tbrward as a general rule. 



The structure of the rhizocaulom, however, cannot 

 be regarded as a decisive distinguishing feature. A micro- 

 scopical examination is required in order to arrive at de- 

 finite conclusions. 



The Jiyclrothecæ and their stallas are essentially diffe- 

 rent in the three species: 



In L. gracillima, Alder, the hydrotlieca stalk rises 

 from the parent stalk at an angle of between 30" and 45". 

 It has 1 or 2 very loose twists, and a length of about 

 the fourtli part of the hydrotheca. The latter are long, 

 thin, curved tubes, whose sides — (on a median section 

 through the tube) form parallel concentric curves with the 

 convex side turiu'd njiwards. The apical snrface (opening) 



i) 



