flader er graa og den indre kornede Masse sort. Proto- 

 plasmaet i disse Khiinper hai- rimeligvis i lang Tid været 

 dødt og som Følge deraf er de nævnte Forandringer ind- 

 traadt. 



I Pro ven fra Station 295 fandtes ogsaa Skaller af 

 andre Thalamophorer. saaledes 2 Exemplarer af Haploph- 

 ragmimn latidorsatum og 1 af Biloculina Jaeris indkittede 

 i Ydervæggen af en Criiluonina abyssoruni. 



Goes beskriver fra Vestkysten af Centralamerikai) en 

 nærstaaende Form. C. rugosa, der adskiller sig fra C. 

 ahyssorum ved sin rynkede Overtlade og uregelmæssige 

 Form. 



Biloculina laevis Defrance. 



(Fig. I.-,-Ui). 

 Pyrgo laevis Defr., 1824, Diet. Sc. Nat. 32, p. 273. 



— De Blainville, 182.0. Manuel de Malacologie, 

 p. 482, pl. LXII his. fig. 2. 

 Biloc. amphiconica var. platystoma-Reuss, 1867, Steinsaltz- 

 ablag. Wieliczka. Wien. Ak. Sitz. Ber. 

 55, p. 67 pl. 1. fig. 8. 

 ,, ringens Brady, 1884, Chall. Rep. 9. p. 137. 

 „ depressa ,, — ,,-..- 140. 



„ laevis „ — ,, - „ - 146, pl. 2, 



fig. 14. (?). 

 „ Sarsi Schlumberger, 1891, Biloc. grands fonds, Meni. 

 Soe. Zool. France 4, p. 16G pl. IX. fig. 

 55 — 59. 

 „ laevis Goes, Å.. 1892, Artic. and Scand. Forami- 

 nifera, K. Sv. Vet. Acad. Handl. Bd. 25 

 No. 9. p. 119, pl. XXIV. fig. 914—918. 

 Der synes at være forskjellige Meninger, om hvilken 

 Art eller hvilke Arter det er. som har en saa kolossal 

 Udaredelse over Nordhavets Dylider. som Sehmelek angiver 

 i sin At handling om Hav hundens Atleiringer. 



Baade Brady og Schlumberger har havt en Prove af 

 Biloculinaer fra det norske Nordhav til Undersogelse. Den 

 første henfører Størsteparten af disse til B. Bingens og 

 en Del til B. Depressa. Schlumberger har blot fundet 1 

 Art, hvilken han benævner B. Sarsi. Goes har i sit 

 Materiale fra de store Havdyb ved Spidsbergen blot seet 

 1 Art, B. laevis 2. 



Brady . og Goes or af den Anskuelse, at den fossile 

 Art Pyrgo laevis Defrance er identisk med en nu paa de 

 store Havdyb forekommende Form. 



De væsentligste Invendinger mod denne Anskuelse 

 synes mig at være : 



Goes, 18!1(!, The Foramlnifera, Rep. Dredg. Op. Albatross, 

 XX. Bull. Mus. Comp. Zool. Harv. Coll. Vol. XXIX No. 1, 

 P. '^4, Pl. II, Fig. :i— 4. 



Jeg 1'orbigaar her nogle andre Arter, som Goi-s opfører fra 

 Havet ved Spidsbergen, nemlig B. depressa, ahyssorum og 

 arctica, dels fordi de let lader sig adskille fra B. laevis, dels 

 fordi de ilplge Goiis tindes paa et mindre Dyb end denne Art. 



tured surfaces of the wall are gray, and the interior. gra- 

 nular mass black. The protoplasm in these lumps has 

 probably long been dead, and the above changes have 

 tåken place in consequence. 



ln the sample from Station 295, there Avere also 

 shells of otiier Thalamophora e. g. 2 specimens of HajjJopJi- 

 ragmium latidormfinti and 1 Biloculina lacris. embedded in 

 the outer wall of a Crdhionina ahyssonun. 



Goes describes, from the west coast of Central 

 America S a nearly allied form, C. rugosa, which ditfers 

 from C. abgssorani in its wrinkled surface and irregular 

 form. 



Biloculina laevis Defrance. 



(Fig. I."i— Ifi.) 

 Pyrgo laevis Defr., 1824, Diet. Sc. Nat. 32, p. 273. 

 „ — De Blainville, 1825, Manuel de Malacologie, 



p. 482, pl. LXII bis. fig. 2. 

 Biloc. amphiconica var. platystoma Reu.ss. 1867. Steinsaltz- 

 ablag. Wieliczka. Wien. Ak. Sitz. Ber. 

 55. p. 67. pl. 1. fig. 8. 

 „ ringens Brady, 1884, Cliall. Rep, 9. pr. 137. 

 depressa „ — „ - .. - 140. 



,, laevis ,, — „ - „ - 146. pl. 2. 



fig. 14. (?). 

 „ Sarsi Schlumberger. 1891. Biloc. grands fonds, Mem. 

 Soe. Zool. France 4, p. 166 pl. IX. fig. 

 55 — 59. 

 ,. laevis Goes, A., 1892, Arctic, and Scand. Foi-ami- 

 fera, K. Sv. \\'t. Acad. Handl. Bd. 25. 

 No. 9. p. 119. pl. XXIV. fig. 914—918. 

 There seenis to be a difference of opinion as to 

 which species it is tliat have siich an exceedingly wide 

 distrihutiou in the North Sea depths as Sehmelek states 

 in his treatise on the ocean bed deposits. 



Booth Brady and Schlumberger have bad a sample 

 of Biloculina from the Norwegian Xorth Atlantic, for the 

 purpose of investigation. Brady refers the greater nuinber 

 of these to B. ringen?, and a few to P. depressa. Schlum- 

 berder has only found one Species. which he calls B. 

 Sarsi. Goes has (mly seen 1 species, B. laevis-, in his 

 coUection trom the great ocean-depth at Spitzbergen. 



Brady and Goes are of opinion that the fossil species, 

 Pyrgo laevis Defrance, is identical with a form now occtii- 

 ring in the great ocean depths. 



The chief objections to this view seem to me to be: 



Goes, ISilO, The Foraniiuifcra, Rep. Dredg. Op. Albatross XX. 

 Bull. Mus. Comp. Zool. Harv. Coll. Vol. XXIX, Xo. 1, p. 

 ■M. PL II. iigs. :!— 4. 



I here jiass over some other speeies, which Goes mentions 

 from the sea near Spitzbergen, viz. B. depressa, abyssorum 

 and arctica, partly because they are easily distinguished, from 

 B. laevis, partly because, according to Goes, they are found 

 at a depth that is not so great as that at which the latter 

 species is found. 



