T. Pvriio l;u'vis adskillcr sig fra di'ii ovciuiæviitc 

 i'ecente Art veil en nouet mere hviclvet Ftirni. 



II. Pyrgo laevis er hlot fuiulet i de tertiære AHei- 

 riiiger ved Paris, iivilke rimeligvis er dannede paa tbrholds- 

 vis grundt Vand. 



Hertil skal jeg heuKerke folgende: Schliunberger har 

 som bekjendt paavist, at der iiiden de enkelte Arter at' 

 P>ili)culiner tindes eii A-tbrni og en B-tbrm. der vresentlig 

 adskiller sig fra liinanden ved de indre Kaninu"i-es Anordning. 

 At de mere ond KJO Expl. af P)iloculiner tVa det norske Nord- 

 hav, gjeimem hvilke jeg har gjort Snit lor at kunne se deres 

 indre Bygning, har jeg væsentlig fundet A-tbrmen og sjeld- 

 nere B formen. Denne sidste adskiller sig fra A-fornien 

 ialniindeligheci ogsaa ved enkelte ydre Kjendetegn. nemlig 

 ved en noget betydeligere Storelse, niere hvælvede seg- 

 menter og mindre stierkt fremtrædende Kjol, egenskaber, 

 som denne B-form har tilfa'lles med Pyrgo laevis. Dog 

 skal det bemærkes, at Pyrgo laevis ogsaa synes at have 

 mere hvælvede Segmenter end B-formen. Paa den anden 

 Side er der en anden fossil Art Hiloculina ainphiconica 

 Reuss. fundet i de tertiiere Afleiringer ved Wien. der saa 

 afgjoit ligner A-formen fra det nfirske Noi-dhav, at der 

 her ikke længer kan v.-ere Tale om, at skjelne niellem 

 fossile og reeente Arter. Rimeligvis har saaledes De- 

 france fundet B-formen og Reuss A-formen af en og 

 samme Art. der altsaa endnu lever paa de store Dyb i de 

 arktiske Have. 



Schlumbergers B. Sarsi og Goes's B. laevis kan paa 

 ingensomhelst jNIaade skilnes fra hinanden, livad disse For- 

 fatteres Afbildninger og Beskrivelser godtgjør. Af de tid- 

 ligere Iremtbrte Grunde mener jeg, at man er berettiget 

 til at benævne den i Norhavet fundne Form Biloculina 

 laevis. 



De af Brady i det nordlige Atlanteøhav fundne Ex- 

 emplarer af B. laevis synes at være meget abnormt dan- 

 nere. hvis de overhovedet kan iienfores fil denne Art. 

 Blandt alle de Biloculiner fra det norske Xordhav, 

 som jeg har liavt til 1'ndersogelse, har jeg ikke fundet et 

 eneste Exemplar, tier endog tilnærmelsesvis ligner de af 

 Brady afbildede Exeniplarer af B. laevis De er ogsaa 

 alle dannede efttr en ganske anden Formtypus end Bra- 

 dys Exemplarer. Hos disse sidste kan man ifølge Brady 

 tydelig skjelne melleni 2 ligeløbende Kjole, idet de 2 sid- 

 ste Segmenters Bremmer er frie. Hos Nordhavsexpedi- 

 tionens ligesom ogsaa hos Goés's Exemplarer er altid ' det 

 sidste Segments Rand voxet udover den yderste Rand af 

 det næstsidste Segment. s:;aledes at denne er fuldstændig 

 skjult. Kort sagt, Bradys Exemplarer er 2-kjoledo, medens 

 de i Nordhavet fundne er 1-kjolede Pyrgo laevis synes 

 ogsaa at være 1-kjolet. hvad Blainvilles Tegning ikke alde- 

 les tydelig viser, ialfald synes det næst sidste Segments 

 Rand at være dadiket af det sidste Segment. Hvad der 

 paa Tegningen synes at danne en Kjøl No. 2, er rimelig- 



I. Pyrgo laevis dilFers from the above mentioncd 

 recent species in having a moro vaulted sha[)('. 



II. Pyrgo laevis is only tbimd in the tertiary 

 deposits uear Paris, whicdi have proliabiy l)een formod lu 

 comparatively sliallow watrr. 



To this I will add that Sohhiinliergor. as is well 

 known. has shown that in tiie diflerent si>ecios (jf Bilocu- 

 j lina, there is an A-tbrm and B-tbrm, which differ from one 

 another princiiially in the arrangement of the inner chani- 

 bers. Out of the IDII or nun-u Biloculina specimons trom 

 the Norwegian North Atlantic of which I have made sectionsto 

 enable me to see thoir internal structuro. I have princi- 

 pally found the A-form. and less frequeiitly the B-form. 

 The latter also gcnerally difiers from the A-form in cer- 

 tain external distinguishing features, more especially in 

 tis somewhat larger size, its more vaulted segments, and 

 its less strongly marked kcel. features which this B-foriU 

 lias in coinmon with Pyrgo laevis. I must, however. be 

 observed that Pyrgo laevis also seenis so have more vaul- 

 ted segments than the B-fonu. On the other hand. another 

 fossil specis. Biloculina Aniphiconica Reuss, was found in 

 the Tertiary deposits at Vienna. bearing such a strong 

 resemblance to the A-form from the Norwegian North 

 Atlantic, that there can be no longer any (luostioii hore of 

 destinguishing between fossil and recent sjiecies. It is 

 tlius probable that Defrance has found the B-form and 

 Reuss the A-form of the same species, which thus still 

 lives at great deptlis in the Arctic Ocean. 



Sclilumborger"s R. Sarsi and Goés's B. laevis can in 

 no way be distinguished from one anotiier, a fact which 

 is proved by the illustrations and desci-ijitions of the 

 above-named writers. For reasons already given, I consi- 

 der it justifiable to designate the form found in the North 

 Sea, Biloculina laevis. 



The specimens of B. laevis found by Brady in the 

 North Atlantic, seem to be of a very abnormal formation, 

 if indeed they can be placed in this sjiecies at all. Among 

 all the Biloculina from the Norwegian North Atlan- 

 tic, which I have bad for investigation, I have not 

 ibnnd a single specimen wbicli resembles even approxima- 

 tely the specimens of B. laevi^: figured by Brady. They 

 are also all formod after an altogether different type form 

 to that of Brady"s specimens. In the latter according to 

 Brady, it is easy to distinguish between the t:wo parallol 

 keels, the rims of the last two segments being free. In 

 the North Atlantic Expedition, and also in Goés's, the 

 margin of the last segment has always ' grown out over 

 the extreiiie mai'gin of the [jenultiniate segment, so as to 

 bide it complotely. In sliort, Brady's specin'ons have 2 

 keels. wliile tiiose found the North Atlantic have 1 keel. 

 Pyrgo laevis also seems to have 1 keel. a circumstanee 

 which is not shown at all clearly in Blainvilles drawing. 

 At any rate. the margin of the penultiniate segment seems 

 to be covered by the last segment. What appoars in the 



Paa ii;/. iil.'i hos Cots kan det ikke bestemt afgjores om der 

 her ikke foreligger et -i-l^jølet Exemplar. En Slibiiing er her 

 nødvendig. 



' 111 Goes's fig. 91.') it cannot bo eertainly deteriiiined whether 

 the specimen represented iiuiy not be double-keeled. A 

 section is refjuired liere. 



