12 



' Pecten septemradiatus, 0. F. Muller. 



Peden septemradiatus, 0. F. Muller, Prodr. Fau. Dan., 177G, p. 248. 



— triradiatus, 0. F. Muller, 0\:i. cit., p. 248. 



_ _ 0. F. Muller, Fau. Dan., vol. 2, 1788, p. 25, Pl. 60, figs. 1—2. 



— septemradiatus. G. 0. Sårs, Moll, Reg. Aret. Norv., 1878, p. 18. 



Døde skaller af denne art fandtes paa stat. 10, 220 

 fv. og stat. 149, 149 fv. 



Pecten septemradiatus er almindelig langs hele den 

 norske kyst op til Varangerfjorden. Artens sydgrænse er 

 ved de Canariske øer og Xordafrikas vestkyst. Den bathy- 

 nietriske udbredelse er 30 — 1066 fv. Fossil er den funden 

 i Skandinavien og de britiske øer. 



Enipty valves of this species were found at Station 

 10 in 220 fathoms, and Station 149 in 149 fathoms. 



Pecten septemradiatus is coninion all along the Nor- 

 wegian coast up to the Varanger Fjord. The southern 

 limit of the species is at the Canary Isles and the north- 

 west coast of Africa. Its bathymetrical distribution is from 

 30 to 1066 fathoms. It is found as a fossil in Scandinavia 

 and the British Isles. 



Pecten sulcatus, 0. F. Midler. 



Perten sulcatus, 0. F. Miiller, Prodr. Zool. Dan., 1776, [). 248. 



— — Loven, Ind. Moll. Scand., 1846, p. oU. 



— aratus, Jeflreys, Brit. Conch., vol. 2, 1863, p. 64, vol. 5, p. 167, Pl. 99, fig. 5. 



— _ G. 0. Sårs, Moll. Reg. Aret. Norv., 1878, p. 1 7, tal). 2, fig. 3 a— b. 



Stat. 9. 206 fv., var den eneste localitet, hvor denne 

 art blev tågen af Nordhavsexpeditionen. 



Denne vakre art forekommer hyppig langs vor syd- 

 og vestkyst op til Lofoten. Mod syd gaar den til Nord- 

 afrikas vestkyst og ]\Iiddelhavet. Vi er nemlig enig med 

 Jeffreys i, at den niiddelhavske pecten bruei og pecten sul- 

 catus er identiske. En sammenhgning mellem exemplarer af 

 pecten hruci Paysaudeau fra Korsika og typiske exemplarer 

 af den nordiske peden sulcatus, viser ikke nogen væscntlig 

 forskjel, der kan Ijerettige opretholdelsen af Paysaudeaus 

 art. Den bathy metriske udbredelse er 12 — 909 fv. Fossil 

 er peden sulcatus funden i vore yngre glaciale skja-lbanker 

 og i Belglens coralline crag. 



Station 9 (206 fathoms) was the only locality in 

 which this species was found by the North Atlantic E.K- 

 pedition. 



This beautiful species is frequently raet with along the 

 Norwegian coast as far north as Lofoten. Southwards it 

 extends to the north-west coast of Africa and the Mediter- 

 ranean. We agree with Jeffreys in considering the Mcdi- 

 terranean species, P. bruei, to be identical with P. sidcntus. 

 A comparison of speciraens of P. hruei, Paysaudeau, from 

 Corsica, with typical speciraens of the northern P. sulcatus, 

 we see no essential ditference that can justify the main- 

 taining of Paysaudeau's species. Its bathymetrical distribu- 

 tion is from 12 to 909 fathoms. P. sulcatus is found as 

 a fossil in the Norwegian shell banks of the Later Glacial 

 Period, and in the Belgian coralline crag. 



Malletia obtusa, M Sårs. 



Yoldia ahyssicola, M. Sårs, Christiania Vidensk. Selsk. Forhdl., 1859, p. 86. 



— obtusa., M. Sårs in G. O. Sårs, Remark. Forms Aniin. Life, vol. 1, 1872, p. 23, Pl. 3, figs. 16—20. 



Malletia — Mørch, Forhandl, skandinaviske Naturforsk. Ilte mode, 1873, p, 370. 



_ _ G. 0. Sårs. Moll. Reg. Aret. Norv., 1878, p. 41. Pl. 19, fig. 3 a— b. 



Pindested. Stationerne 1, 2, 149 og 255. Dylxle 

 135—672 fv. 



Malletia obtusa, som først fandtes af M. Sårs, 

 forekommer paa de storre dyb langs vor vestkyst op 

 til Lofoten. Den er endvidere funden paa de store 

 oceandyb udenfor de britiske øer, .Prankrig, Spanien, 



Locality. Stations 1. 2, 149, and 255. Deptli 135 

 — 672 fathoms. 



Malletia obtusa, whicii was first found hy M. 

 Sårs, occurs in the deep water along the west coast 

 of Norway up to Lofoten It is moreover found 

 iii the ocean depths (jfi' the British Isles, France, 



