14 



Forskjellen mellem yoldia hyperhorea, tjoldia sapo- 

 tilla og yoldia limatida er saa liden. at de neppe 

 bar opfattes som selvstændige arter. Sooi hovedform 

 skulde vi anse yoldia hyperliorea, da denne har det 

 største udbredelsesomraade, og de to øvrige som varieteter 

 og da yoldia mpofilla som en vestlig, amerikansk form og 

 yoldia limatnla som en væseatlig østlig ouropæisk: denne 

 sidste forekommer dog ogsaa paa den amerikanske side. 

 Yoldia iiiyulis, CoutJiniiy, har vi desværre ikke havt anled- 

 ning til at iindersDge. vi tor derfor ikke udtale os ora 

 denne, men or vi tilboieliji; til at slutte os til Posselts for- 

 mening, at den ikke har noget med oveianevnte tre former 

 at gjøre'). 



Yoldia Jiyperborea fandtes paa stat. 357, 125 fv.. 

 Noi-skøerne, 3U fv . Advent Bay, 20—40 fv.. og Magda- 

 Ipna Bay, 2U — 40 fv. De største exem])larer maalte: 30 

 mm, lang, 16 mm. hoi. 



Den typiske yoldia Jiyperborea er en hoiarktisk cir- 

 cumpolar art. som er kjeiidt fra Spitsbergen, nordlige Rus- 

 land, Novaja Semlja. Karahavet, Sibiriens ishavskyster, 

 Beringshavet, arktisk Xordamerika og Grønland. Di-n 

 bathymetriske udbredelse er 8 — 350 fv. Knipowitsch an- 

 fører den som fossil fra det nordlige Rusland. 



The difference between Yoldia liypierhoi-ea. Y. sapo- 

 tilla, and I', limahda is. indeed, so small tliat they 

 ought scarcely to be regarded as independent species. 

 We siiould consider I*, liyperhorea as the principal form, 

 and the two others as varieties, I", sapotilla as a 

 western. x\merican form, and I", limatula as mainly east- 

 European. The latter, iiowever, also occurs on the Ameri- 

 can side. We have unfortunately had no opportunity 

 of examining 1'. niyidis. Couthouy, and are therefore 

 unable to give an opinion on the subject; bnt we are in- 

 clined to agree with Posselt in thinking that it is in no 

 way connected witli the three aliove-mentioned forms')- 



Yiildia liyperhorea was found at Station 357 in 125 

 fathoms. off the Norwegian Islands ( Spitsbei-gen) in 3n 

 fathmns. and in Advent Bay and Magdalena Bay in from 

 20 to 40 fathoms. The largest specimeus measured 30 

 mm. in length. and 10 mm. in height. 



The typical Y. liyperhorea is a high-arctic. circum- 

 polar species found off Spitsbergen, northern Russia 

 Novaja Semlja. the Kara Sea. on the Siberian shores of 

 the Arctic Ocean, in the Bering Sea. arctic Noi'th America. 

 and Greenland. Its liatliymetrical distribution is from 8 to 

 350 fathoms. Knipowitsch states its occurrence as a fossil 

 in northern Russia. 



Portlandia arctica. Gray. 

 JViuula arctica. Gray, Parry's First Voyage. Suppl. to. App . 1824. p. 251. 

 Yoldia — Torell, Spitsbergens Mollusker. l85'J. p. 145. 



— — M. Sarj, Foss. Dyrelevninger, 18G5, p. 145. 



Portlandia — G. 0. Sårs, Moll. Reg. Aret. Xorv . 1878. p. 37, Pl. 4, tig. 7 a— b. 

 Yoldia — Leche, Vega Exp. Vetensk. lakttag., vol. 3. 1883. p. 444, Pl. 33. tig. 18, 19. 



Døde skaller af denne art fandtes paa stationerne 

 312, 353 og 363. Da disse stationers dybde er 658 fv.. 

 1333 fv. og 260 fv., er der grund til at antage. at exem- 

 plarerne er af drivisen ført ud jjaa dybet, thi porilaiidia 

 arctica synes ikke at vrere nogen dybvandsform, dens bathy- 

 metriske udbredelse er 5 — 100 f v. Til denne art har vi 

 under nogen tvil ogsaa henført en ung portlandia (long. 

 5 mm., alt 3 nnn., crass. 2 mm.) fra stat. 290, 191 fv. 



Fortlaiidia arctica er en hoiarktisk, circumpolar art, 

 som er kjendt fra Grønland, arktisk Amerika. Berings- 

 havet, Sibiriens ishavskyster. Karahavet, Novaja Semlja, 

 Hvidehavet og Spitsbergen. Ved Norges kyster synes den 

 ikke mere at forekomme levende, snbfossil er den derimod 

 lunden saavel ved Lofoten som ved vestkysten. Fossil er 

 portlandia arctica kjendt fra Norge, Skotland, Grouland, 

 Canada, Sibirien og det nordlige Rusland. 



Empty shells of this species were found at Stations 

 312. 353 and 363. As the depths at these stations an- 

 respectively 658, 1333, and 260 fathoms, there is reason 

 to suppose that the specimens have been carried out by 

 tlie drift-ice into deej) water, for Portlandia arctica does 

 not appear to be a deejj-water form. its bathynietrical 

 distribution being from 5 to 100 fatlioms. There is also 

 a young Portlandia (length 5 mm., height 3 mm., thickness 

 2 mm.) from station 290 (191 fathoms). which we have 

 with same hesitation referred to this species. 



Portlandia arctica is a high-arctic. circumi)olar spe- 

 cies. known in Greenland, arctic America, the Bering Sea, 

 on the arctic shores of Siberia, in the Kara Sea, Novaja 

 Semlja, the White Sea and Spitsbergen. It no longer 

 seems to oucur in a living state off the Norwegian coast; 

 bnt au the other hand, it is found in a sub-fossil condition 

 both off Lofoten and the west coast of Norway. Port- 

 landia arctica is known as a fossil in Norway. Scotland, 

 Greenland, Canada. Siberia and the north of Russia. 



') Consp. Fau. Grænlamlicæ, 1S9S, p. :ll. 



') Consp. Fau. Gni^nlandica, 1898, p. 31. 



