31 



Diplodonta torelli. .IcftVoys. 



D/ph,doiifii forell/. .Ieffri>ys, Ann. & Mag. Nat. Hist., ser. 4. vol. 18. 187(i, p. 493. 

 — — Friele. Jalirl). Deutscii. Makcozool. Gesellscli.. vol. (i. 1879. p. 2i)7. 



A youiiji' specimeii, ;ind a right valve iiieasuring 21 iiuii. 

 ill leiigtli aud 24 nuii. in breadtii, from the Norwegian 

 Islands (Spitsbergen) (10 — 2(1 fatiionis). is all tliat \v;is 

 found of tiiis species. 



])/pl(idouta tiirclli is only kuown from Spitsbergen. 

 The Valorous E.xpedition broiight back fragments from Sta- 

 tion 12 (5(3° 11' N. Lat.. 37" 41' W. Long., 14iiO fathoms): 

 but the species is ])i-oliably not a native of this depth, 

 l)ut lias been carried out by tlie ice. 



Af denne art foreligger der kun fra Norskoerne. 10 

 — 2(» fv , et yngre individ og et hoire skal, der var 21 

 mm. langt og 24 mm. bredt. 



Diplddontd forell/ er kun kjendt fra. S[)itsbergen. 

 Valoronsexpeditionen hjembragte fragmenter fra station 12, 

 5(1" 11' N. Br.. 37" 41' V. Lg.. 14nt) fv., antagelig horer dog 

 ikke arten hjemme paa dette dyb, men er uddrevet af isen. 



Axinus flexuosus, Montagu. 



Tell/ lia Jiexima, Montagu, Test. Brit., vol. 1. 18U3, p. 72. 



Axinus flexuosus og sarsii, Loven. Ind. Moll. Scand., 184(5, p. 38. 



Liicina flexuosa, Forbes å- Hanley, Brit. Moll., vol. 2, l8.o3. p. 54, Pl. 35, fig. 4. 



Ax/nus flexuoftus, Jeffreys, Brit. Conch., vol. 2, 18(33, p. 247, vol. 5, p. 179, Pl. 33, fig. 1. 



_ _. ~,arm og (jouhlri. G. 0. Sårs, Moll, Reg. Aret. Norv., 1878, p. 59 og (30, Pl. 19. Hg. 4, 5, G. 



Aximis flexuosus is one of the most frefjuently-occur- 

 ring molluscs, having been found in no less thaii 29 loca- 

 lities, namely. Stations 1, 2, 9, 18, 31, 33, 79, 87. 137. 

 192, 223. 224, 251, 255, 261. 262, 267. 273, 290. 323, 

 326. 338, and 357. It was moreover found in the Sogne 



Axinus flexuosus or en af de hyppigst forekommende 

 mollusker, idet den foreligger fra ikke mindre end 29 loka- 

 liteter: stationerne 1, 2. 9, 18, 31, 33, 79, 87, 137, 192' 

 223, 224, 251. 255. 261. 262, 267, 273, 290, 323. 326 

 338, 357. Desuden toges den i Sognefjord 100 fv., Husø 

 Advendt Bay og Magdalen.a Bay. 20— 30 fv. Dybde 2'.— 

 672 fv. 



Exemplarerne tilliorer dels hovedforinen flexuosus, dels 

 varieteterne sarsii og f/ouJdii. Den sidste synes særlig at 

 være en arktisk form, idet samtlige exemplarer fra Jan 

 Mayen og Spitsbergensomraadet tilliorer denne. Ved Grøn- 

 lands østkyst er det ligeledes blot denne, som ojitranler 

 (Posselt). 



Flere malacologer lietragter saavel sarsii som f/ould/i 

 som selvstændige arter, men maa vi med Jeffreys anse 

 dem som varieteter, da de gaar uniaakelig over i hinanden. 



Axiims flexuosus er en circumpolar art, som inden 

 Atlanterhavsomraadet gaar mod syd til Adriaterhavet. Mid- 

 delhavet, Nordafrikas vestkyst, Azorerne, Kanariske oer. 

 St. Thomas og Den mexikanske golf. Inden det pacfik- 

 arktiske omraade er den kjendt fra Sibiriens isliavskyster, 

 Beringshavet, Korea og Nordamerikas vestkyst indtil Kali- 

 fornien. Den er almindelig langs hele den norske kyst. 

 fonnen r/ouldii er dog sjelden sondenfor Bodo. Den liathy- 

 nietriske udbredelse er 5 — 1095 fv. Fossil er den kjendt 

 fra Spitsbergen. Grønland. Nordamerika, Skandinavien, 

 nordlige Rusland. Britiske oer. Belglen. Frankrig, Italien 

 og Jladeira. 



Fjord (100 fathoms). Huso, Advent Bay, and Magdalena 

 Bay (20—30 fathoms). Depth 20—672 fathoms. 



Some of the specimens belong to the |)rincipal form 

 flexuosus. and some to the varieties sarsii and yoiddii. The 

 last-named appears especially to be an arctic form. as all 

 the specimens from the Jan Mayen and Spitsbergen region 

 belong to it. and it is also the only foi-m ap]iearing on 

 the east coast of (jreenland (Posselt). 



Several nialacologists regard both sarsii and /jiuddii 

 as distinct species; but \ve agree with Jeffreys in considering 

 them as varieties, as the transition from the one to the other 

 is imperceptible. 



Axinus flexuosus is a circumpolar species, which, in 

 the Atlantic region, extends southwards to tiie Adriatic, 

 the Mediterranean, the iiorth-west coast of Africa, the 

 Azores, the Canary Islands, St. Thomas, and the Gulf of 

 Mexico. ln the Paeific-Arctic region, it is known off' the 

 Siberian shores of the Arctic Ocean, in the Bering Sea, 

 the Corea, and off the west coast of North America down 

 to Califonnin. It is coranion all along the Norwegian coast, 

 the form f/ouldii, however, being rare south of Bodø. Its 

 bathymetrieal distribution is from 5 to 1(J95 fathoms. It 

 is found as a fossil in Spitsbergen. Greenland, North 

 Amerit-i. Scandinavia. the north ot Russia, the British 

 Isles. Belgium, France. Italy. and Madeira. 



